7(1 



Joli. L'iir. Mohfig ucli Cîirl (>. .Segciljcij^. 



Beyrichia nanella n. sp. 



Tafl. m, fig. 27, 28. 



Dubbell sâ lång .som iiög. Den raka låsrandeii U[ii)tager, frausedt de något 

 al'ruudade hörnen, skalets hela längd (niaximilängden). Största höjden faller något 

 framom skalets midt. Främre-inidro randen bildar ungefär fjerdedelen af en cir- 

 kelbåge. Bakre ändan är mera tillspetsad. Från låsrandens midt utgår en för- 

 djupning, som ungefär når till skalets halfva höjd. Såväl framom som bakom för- 

 djupningen är skalet något ansväldt. Den fränare ansvällningen synes å bättre be- 

 varade exemplar vanligen genom smärre från låsranden utgående fåror uppdelad 

 så att framojn den stora fördjupningen finnes en liten särskild flik (se fig. 27); 

 mera sällan är den främre loben ui)pdelad i 3 flikar (se fig. 28). På grund af 

 lobens uppdelning i skilda flikar har arten här förts till slägtet Bci/r/chia och ej 

 till Primitia, som den väl annars fått ansetts tillhöra. Raudfåra saknas. 



Arten liknar något B. nana Beögger, men skiljer sig genom sin jemnt håg- 

 böjda undre kontur samt genom saknad af den sneda främre? tväråsen. Exempla- 

 ren, som samtliga visa ringa storlek (föga mer är mm i längd), äro 'i öfrigt alla 

 utan skal och förete efter olika beväring ganska vexlande habitus, särskildt i fråga 

 om lobernas (eller som Bkögger kallar det tväråsarnes) form. 



B. nanella träffas ymnigt inom ceratopygeskiffern vid Ventlinge på Öland. 

 Äfven från Shumardiazonen vid F'ogelsâng föreligga flera exemplar. 



Ceratiocaris scanicus Westergâkd mscr. n. sp. 

 Tall. ill, fig. 29. 



Ryggskalet ungefär dubbelt så långt som högt, framtill något tillspetsadt, bak- 

 till mera tvärhugget, försedt med längsgående skarpa veck. Vid bakre ändan fram- 

 skjuter en syllik telson, hvars fortsättning innanför ryggskalet delvis blir synlig. 

 Den utanför ryggskalet varande delen når nära nog detta seuares halfva längd. 



Det chitinösa skalet är i allmänhet så krossadt, att det är ytterst sällsynt man 

 lyckas påträffa exemplar, som lemna en något så när tillfredsställande bild, ehu- 

 ruväl de skikt, i hvilka fossilet träffas, äro fyllda af större eller mindre fragment. 

 Funnen i till bryograptusskifferns öfre del hörande lager, anstående vid Jerrestad 

 (Neckebo, lokal 8 å AVestergårds 1906 upprättade karta samt troligen äfven å lo- 

 kal 5 på samma karta). I samma lager ha antrâlïats sparsamma exemplar af Obo- 

 lus Salteri Holl sp. och Protosponc/ia sp. 



Liknande af Ceratiocaris-hagment fyllda lager äro förut anträffade å lokal D 

 i »mellanfältet» vid Åkarpsmölla (se s. 225 och kartan s. 222 i Moberg och 

 Möller 1898). Huruvida detta är samma art, som den vid Jerrestad anträffade är 

 omöjligt att afgöra, alldenstund intet af fossilfragmenteu från Åkarpsmölla tillåtit 

 närmare bestämning. 



