Joli. Chr. MohPi-cr ofh C:ul 0. RogPi'her£>', 



Parabolinella limitis Bröggee. 

 1H82. PiiraholiiteUa Ihnilis Bröggkr, s. 102, tafi. 3, ûg. 2 ocli 4. 



Arten endast känd fran NorjJ-e (zonerna 3aa ocli 3aß). 



Parabolinella rugosa Beöggee. 



1882. Paraholinelhi rngoa« Brögger, s. 104, tafl. 3, fig. 3. 

 Äfven denna art är hittills endast funnen i Norge (zon 3aY). 



Boeckia Mobergi Wiman. 

 Tafl. IV, fig. 23—26. 



1902. Boeckia Moher(,i Wiman, 1902:2, s. 81, tafl. 5, fig. 9—14. 



Anträffad i dietyograptusförande skiffer vid Nybränna å Tåsjöberget i Ånger- 

 manland. 



Acerocare norvegicum Moberg et Möller. 

 TaH. IV, fig. 27, 28. 



1882. Cjiclogndthus micropygus Brögger (non Linnarsson), s. 111, tafl. 1. 



fig. 3, 4. 



1898. Acerocare mrvcfiicum Moberg et Möller, s. 243. 



1902. » » , Wiman (1902 : 1), s. 63, tafl. 3, fig. 19—30. 



Arten, som först, felaktigt identifierad med Linnarssons Acerocare [Ci/clo- 

 gn(ithiis) inicropygmn, beskrefs från zonen med Synqihgsurus incipiens eller 3aa 

 i Norge, har sedermera af Wiman anträffats rikligt i ett block af orsten, anträffadt 

 å Biludden (norra Uppland). 



Acerocare sp. 



Tafi. I^^ fig. 32, 33. 



I eeratopygekalk från Ottenby anträffades tillsammans med Triarthrus Ange- 

 Uni den i fig. 32 afbildade lösa kinden, som dock vid närmare granskning visade 

 sig tillhöra en Acerocare, i det att den dels är för bred, dels har för liten (och för 

 långt fram belägen) ögonutskärning för att kunna tillhöra det förstnämnda slägtet. 

 Det enda spår i öfrigt af någon Acerocare så högt upp i lagerserien, vi hittills fun- 

 nit, är det i fig. 33 afbildade pygidiet, som härrör från det meranäranda vid Mör- 

 bylånga anträffade vittrade blocket af svart eeratopygekalk. Någon känd Acerocare-axi 

 tillhör det ej. Accerocare norvegicum, som det står nära, skiljer sig genom nästan 

 osegmenteradt bräm och genom flera (4) segment i rhachis. Enligt Brögger är 



