90 



Job. Chr. Mobeig och Carl O. Segerberg. 



Dicellocephalina dicrseura Angelin sp. 

 Tafl. V, fig. 12—14. 



1884. Cenlroplcura? dicrcvura Anoelin, s. 88, tafl. 41, fig. 9. 

 18G9. DikcJoccpludi/s dicrœiinis, Linnabsson (1869: 1), s. 71. 

 180G. Dikdocrplicdina dicrccura, Bröggeb, s. IG och föreg. ; fig. 4 å sid. 12 

 (efter Holm med af Brögger restaurerad kontur). 

 ? 1900. BiceUoceph(dina dicrccara, Moberg, s. 534, tafl. 14, fig. 1. 



Då hit hänförda luifvud 190O beslcrefs af Moberg, fans ingen anledning tro 

 annat än att det måste tillhöra just denna art. Numera föreligger emellertid från 

 Olands ccratopygekalk äfven en annan stor DicellocepliaUd-ixvt, den här beskrifna D. 

 Bröfigeri. Ehuruväl någon särskild orsak att snarare föra hufvudet ifråga till den sist- 

 nämnda arten ej synes vara för handen, blir dock genom de senare fynden den 

 gjorda bestämningens berättigande i viss mån mera 03äkcrt. Enär ursprungliga 

 afbildningen, erhållen efter direkt fotografi, ej låter ornering (m. fl. detaljer) fullt tyd- 

 ligt framträda, har det gamla originalet här återgifvits efter ritning. — Hvad 

 pygidiet beträffar har här (i fig. 13) afbildats ett från »Mörbylångablocket» härrö- 

 rande fragment, som visar den egendomdiga byggnaden af pygidiets rbachis. Egent- 

 liga rhacliis torde afslutas genom en bakåt konvex båge, bakom hvilken dock fin- 

 nes ett starkt sluttande parti, triangulärt med något konkava sidor, ej olikt afslutnin- 

 gen af rhachis hos A. sernttus. I öfrigt visar fragmentet att främre-yttre randen har 

 varit starkt bakålböjd, parallel med brämets fåror. Bröggers restaurering (1. c.) 

 kan sålunda ej vara riktig, utan pygidiet har äfven i denna del liknat öfriga 

 ccUocepJialiders, hvilka alla (se tafl. V, fig. 7 och 11) ha främre randens yttre del 

 starkt tillbakaböjd. 



Arten är anträffad vid Hunneberg, Ottenby (enl. Tullberg), i Mörbylånga- 

 blocket och i Norge, allt i ccratopygekalk. 



Symphysurus incipiens Brögger. 



1882. Spinphi/siirus incipient I^uügger, s. 58, tafl. 1, fig. 1, 2. 



Arten, endast funnen i Norge, karakteriserar der cn särskild zon, närmast 

 nuder ceratopygcskilt'ern. 



Symphysurus angustatus Sars et Boeck. 

 Tafl. V, fig. 15—21 och 22?. 



1869. Siimpliijsuru.^ socialis Linnarsson (1869: 1), s. 74, tafl. 2, fig. 33, 34. 

 1882. » angustatus, Brögger, s. GO, tafl. 3^ fig. 9 — 11. 



1895. Aff/lina Sicardi J. Bergeron, s. 478, tafl. 5, fig. 5—8. 



1901. Sijinphysurus angustatus, Powpeck.j, s. 3 och 4, fig. 1. 



Ursprungligen upp.^tälld 1837, beskrefs arten på nytt under annat namn 1869 



