Bidray; till kannedouien om cciat(ii>yguic'gi(nien. 107 



föga mer än Vs af bredden. Rhachis är också mera konisk samt liar O tj'dliga ringar. 

 Arten är antrâtïad i block al: svart ceratopygekalk frän Mörbylånga. 



I fig. 23— 2() å taflan VII afbildas en del liypostoni från Fogelsång, livilka ej 

 med säkerhet kunnat föras till viss art. 



Hypostom I. 



Tafl. VII, Ii-. 28. 



Hypostomat, som är anträffadt i Shnmardiazonen, tillhör up[)C'iibart en oleiiid, 

 således säkerligen en Acc7^ocare eller en Iriarlhriis^ de enda oleni<lslägten, som före- 

 komma så högt upp i Irtgerserien. Det förra alternativet torde vara sannolikast. 

 Intet af slägtena äro representerade vid Fogelsång. 



Hypostom II. 



Tall. VII, lig. 24. 



Detta hypostom, som anträffats i ceratopygekalk fiäii Oltcnliy, tillhör en Niohc, 

 îintagligen N. keviceps eller ohsoJeta. N. nifif/vis, som också förekommer i sannna 

 lager, har nämligen liypostonials bakre rand ollikad. 



Hypostom III. 

 Tafl. VII, fig. 25. 



Det i vår figur aftecknade, i ceratopygekalk bevarade, fossilct har fiämre ran- 

 den tvärt afskuren, hvadan det är möjligt att en del här gått förlorad. Under 

 denna förutsättning erinrar det mycket om hypostomat till 3Ie<jalaspis planiUitihata, 

 hvars bakre bräm dock (enligt Lindströms afbildning lig. 8'å tafl. 5 i »Researches 

 on the visual organs of the trilobites». Kgl. sv. Vct.-Ak. Handl. Bd 34. 1901) är 

 betydligt bredare. 



Hypostom IV. 



Tafl. VII, Hg. 26. 



Hypostomat ifråga har anträftats i ceratopygekalk tillsammans med Enloina 

 oniafum. Om detta är mera än en blott tillfällighet kunna vi ej afgöra. 



I beskrifningen och följande artförteckning äro ej upptagna ett par former, 

 som visserligen finnas anförda i litteraturen men der dock så knapphändigt om- 

 nämnda, att de äro allt för litet kända att hänsyn här kunnat tagas till dem. 

 Sådana äro Fhyllograptiis, anförd 1872 från Iffelnäs af Linnaksson, och ■>->Cystidé- 

 fragment^ omnämndt från Ottenby 1882 af Tullberg, 



