1 



Det nu lefvnnde sUäktet Ginlgo är såsom bekant den enda återstående repre- 

 sentanten för en fordom artrik och viktig klass. Det går själft tillbaka till 

 slutet af trias, och redan under juraperiodcn funnos arter, som så nära öfvereus 

 stämma med den nu lefvande Ginh/o hilohn L., att denna måste anses såsom en 

 föga förändrad direkt afkomling af någon af dessa. »Släktet hade då en vidsträckt 

 utbredning och förekom särskildt talrikt inoin det arktiska området (Spetsbergen, 

 Kung Karls land, Frans Josefs land, Nysibiriska öarna). Där synes det hafva haft 

 hemvist äfven under följande perioder, ty ännu under den tertiära tiden lefde 

 en den nulef vande ytterst närstående art på Grönland. 



Under den mesozoiska tiden var släktet icke så isoleradt som nu. Vid sidan 

 af detsamma funnos fastmera fiere andra släkten, af hvilka några skola omnämnas 

 i det följande, där två af dem särskildt beskrifvas. Det bör kanske dessförinnan 

 erinras därom, att det genom japanska botanisters undersökning ådagalagts, att 

 Ginlcgo genom befruktning medelst rörliga spermatozoider och andra karakterer be- 

 funnits så väsentligt afvika från barrträden, bland hvilka släktet förr upptogs, att 

 det numera hänföres till en särskild klass, GinJcgoales, som i viss mån kan sägas 

 närma sig cykadcerna. Och efter de sista årens upptäckter i fråga om de äldsta 

 ormbunkartade fröväxterna (Pteridospcrmeae) är det föga tvifvel underkastadt, att 

 ginkgoväxter och cykadofyter äro att uppfatta såsom direkta afkomlingar af dessa. 

 Det är sålunda ingen tillfällighet, att bladen af Ginkgo erinra om vissa ormbunkars. 



De växtlämningar, som i det följande beskrifvas, härröra från den gråa leran 

 under »Jean Molins flöts» vid Stabbarp, som under åren 1868 — 81 var föremål 

 för stenkolsbrytning. En närmare redogörelse för de växtförande horisonterna 

 därstädes har af mig afgifvits dels i beskrlfningen till det geologiska kartbladet 

 »Trolleholm >^ dels förut i ett par andra uppsatser, till hvilka alla den intresserade 

 hänvisas ^). Här torde vara nog att nämna, att den ifrågavarande gråa leran 

 under »Jean Molins flöts» efter en därstädes allmän art betecknats såsom »zonen 

 med Thaumatopteris Schenli», hvars ålder är mellersta rät. 



A. G. Nathoest, Beskvifning till kartbladet Trolleholm. S. G. U. Ser. Aa, N:r 87. Stock- 

 holm 1885. — Om de växtförande lagren i Skåne.? kolföiande bildningar och deras plats i lager- 

 följden. Geol. Fören. Förh. Bd 5, p. 276. 1880. — Nya fynd af fo,?sila viixter i undre delen af 

 Stabbarp.i kolgrufva. Ibidem, Bd 6, p. 405. 1883, 



