Om nàgr.'i ;,'i)ikgov;ixtt!r finii koljinifvunia viil Stalihüi p i Skåuo. 



5 



och hvaraf äfveu motstycket delvis föreligger. Dock må anmärkas, att detsamma 

 blifvit något hoptryckt från sidorna, så att den djupa inskärningen i midten döljes 

 därigenom att den högra sidans inre flik skjuter öfver och delvis betäcker mot- 

 svarande flik på vänstra sidan, (lenom denna förskjutning har ifrågavarande Ijhid 

 fått en mera jäunibred form än det i verkligheten egt. Den ursprungliga gestalten 

 torde varit triangulärt-solfjädcrformig. 



Bladet är, såsom synes, skaftadt, nie<l ett kort, i bladskifvan omärkligt öfver- 

 gående bredt och platt skaft. Detta är på ifrågavarande exemplar ofullständigt, 

 medan exemplaret taf. 1, fig. 2 torde visa skaftet nära nog fullständigt, vid pass 

 3 centimeter långf, hvilket dock sannolikt varierar. J3ladskifvans första delning 

 sker längs bladets midt genom cn inskärning, som kan sträcka sig nästan ända till 

 eller ganska nära bladbasen (taf. 1, lig. 1 och 2, 7), och som dehir bladet i två 

 symmetriska hälfter. IJ)enna första delning är af anfördt skäl ej så tydlig på 

 exemplaret taf. II, fig. 1, chin-u den i alla fall kan skönjas, men förhållandet fram- 

 går af exemplaren tat. I, lig. 4, 5 och 7 samt af andra här ej afbildade. Excm[)la- 

 ret tof. I, hg. 4 är anmärkningsvärdt genom de båda flikarnas stora bredd, ända 

 till 23 mm., men denna bredd är dock icke större än som à priori måste antagas 

 för de båda bladhälfteiiia imian de blefvo vidare delade. Dessa hälfter äro å sin 

 sida djupt inskurna (taf. I, fig. 5 — 7; II, hg. 1), och här finner man. att den yttre 

 fliken på hvardera sidan är något bredare än den inre. I samband härmed står 

 det förhållandet, att delningen af den förra skrider före delningen af den senare. På 

 exemplaret taf. I, fig. 6 ser man sålunda, att den yttre Hiken till luiger är delad, 

 medan den smalare inre är odelad, och exemplaret taf. II, fig. 1 visar huru den 

 yttre fliken af hvardera bladhalfvan är djupt inskuren, med sin ytterflik åter klufvcn, 

 medan bladhalfvans inre flik endast är klufven vid spetsen. Man kan sålunda säga, 

 att hvarje bladhalfvas yttre flikar visa en längre fortskriden delning än de inre. 



Exemplaret taf. I, fig. 3, som förefaller afvikande, framställer sannolikt icke 

 ett helt blad, utan bladskifvans ena hälft. För arten karakteristiskt är de sista 

 flikarnes smalhet i förhållande till dem af lägre ordning (taf. I, fig. 8, II, fig. 1). 

 Hvad bladens dimensioner beträffar, så torde längden af bladskifvan utan skaft 

 kunnat uppgå till minst 2U cm. Hos exemplaret taf. II, fig. I, som dock icke 

 synes hört till de största, är bladskifvans längd 17,5 cm. Inberäknadt skaftet torde 

 nog blad af 25 cm. längd hafva förekommit. 



Bladen synas hafva varit relativt tjocka samt voro utan tvifvel af en fast och 

 läderartad konsistens. Nerverna äro relativt breda och framträda på grund af 

 bladets tjocklek föga starkt. Afståndet mellan nerverna är ungefär 1 mm., stun- 

 dom mera, stundom mindre, och bladytan öfver nerverna visar långsgående fina 

 strimmor. Där aftryck af bladets undersida föreligga, kunna aftryck af nerverna 

 bäst iakttagas. Nerverna förgrena sig där och hvar dikotomiskt vid de ställen, 

 där bladskifvan vidgar sig. 



Ej sällan äro dessa blad angripna af någon bladsvamp, som på bladet bildar 

 större eller mindre runda fläckar. På grund af den fasta byggnaden af bladens 



