Om några ginkgoväxter från kolgrnfvorna vid Stabbarp i Skåne. 



Ô 



mail därföre ytan af epidermis (kutikulan) i profil, hvarvid den omnämnda vallen 

 visar sig som en upphöjning öfver orngifningen (fig. 8). 



HoHENK har på sin tid beskrifvit epidermis af tvenne i?«/em-arter, nämligen 

 Baiera taeniata Fr. Braun och B. (Jeanpaulia) Miinsteriand Presl sp., detta på 

 en tid, då de ännu uppfattades såsom blad af ormbunkar ^). P]nligt honom skulle 

 hos den förra arten endast bladets undersida vara försedd med klyföppningar, »von 

 mehr oder weniger concentrisch geordneten Zellen umgeben». Hos den senare 

 arten uppgifvas klyföppningar vara talrika på den ena bladsidan, däremot endast 

 enstaka förekommande på den andra. Den på Taf. 9. fig. 11 hos Schenk afbildade 

 klyföppningen visar så godt som fullständig öf verensstämmelse med de glest ställda 

 klyföppningarna hos Baiera spedahilis. 



Med den sistnämndas fullständigt öfverensstämmande klyföppningar har jag- 

 vidare iakttagit på bladen af en af mig på kusten af Yorkshire ur därvarande 

 juralager insamlad art. På en Baiera från Hör, som är närstående B. taeniata 

 eller med denna identisk, äro klyföppningarna i det stora hela byggda som Schenk 

 angifver, men förekomma i bestämda zoner på båda bladsidorna-). 



Klyföppningarna hos Baiera harmoniera väl med dess supponerade frändskap 

 med GiuJic/o. En ytterligare öf verensstämmelse föreligger i förekomsten och be- 

 skaffenheten af bladets hartsgångar hos båda dessa släkten. Hartsgångarna i bladen 

 hos Ginlqio äro belägna i mesotyllet mellan kärlsträngarna; de äro ofta korta, spol- 

 formiga, stundom klotrunda. När jag klöf den ofta omnämnda fliken af Baiera 

 spedahilis, iakttog jag små spolformiga och klotformiga bild- 9 

 ningar af rödbrun färg, som vid blekningen endast obetydligt 

 angripits. Jag frapperades genast af deras likhet med harts- 

 gångarna i bladet af Ginlcgo, men då jag ej var säker på, 

 att de icke kunde härröra af någon bladsvamp, rådfrågade 

 jag professor G. Lagerheim, som dock förklarade, att om 

 någon sådan icke kunde vara tal. Det lider följaktligen intet 

 tvifvel, att det verkligen är fråga om hartsafsöndringar, livil- 



kas öfverensstämmelse med Ginkgos är påfallande. Jag har ^j^^, Bladflik af Bai- 



sedermera funnit sådana, såväl spolformiga som klotrunda, era cfr. taeniata fr. Hor, 



in situ hos den ofvan omnämnda Baiera från Hör. Vid- som efter blekning visar 



stående figur (fig. 9) återger en del af bladet i dubbel natur- ^'o*^'^''™'^^' ^^^^ 



^ ^ ' ° _ spoltormade hartssäckar, 



lig storlek. Man ser flere runda och tre spolformiga harts- 2 ggr förstorad. 



säckar. Att två af de senare ligga något snedt i förhållande 



till bladets längdriktning beror därpå, att de nu ligga lösa i tomrummet mellan de 

 båda bladsidornas epidermislager. Förekomsten af dylika liarlsgångar hos Baiera 

 har förut ej varit känd, men jag har tolkat några knölformiga uppsvallningar 



') Schenk, Die fossile Flora der Grenzscbiehten des Keupers und Lias Frankens. Wies- 

 baden 18G6— 18(;7. 



-) Bladen af Baiera pauciportita från Bjuf tyckas tillhöra en typ af afvikande byggnad. 

 LniKls Uiiiv:s Årsskrift. N. V. Bd 2. Afd. 'i. 2 



