Ett mangaiihaltigt vatten och en In-anstensbildning vid Björnstorp. 9 



vatteuhaltigt nianganit af ofvanstående samtuansättniug, men att detta under för- 

 lust af kalk och vatten (möjligen ock af manganoxidul) blir kristalliniskt, samtidigt 

 som det öfvergår i brunsten. 



Hvad det närmare förloppet vid manganens utfällning beträffar, försiggår 

 denna, åtminstone i allmänhet, på organisk väg. 



Den betydelse, som vissa trådbakterier (hufvudsakligen af släktet (Jrenothrix) 

 ega vid utfällning af järnet ur järnhaltiga vatten i myrar, dränröi', vattenled- 

 ningar m. m., är först fastslaget af F. Cohn och sedan närmare utredt af Wino- 

 GKADSKY. Han har påvisat, hurusom dessa bakterier genom oxidation af järn- 

 oxidul (såsom ferrokarbonat) till järnoxid skaffa sig sin för lifsprocessen nödiga 

 energi. Som först Molisch visat kan mangan i detta fallet fullständigt ersätta 

 järn. Jackson som helt nyss undersökt ett par dylika manganvatten, är af den 

 mening att det finnes tre olika arter af CJrenothrix, en den vanhga (Cr. polyspora) 

 som utfäller järn, en som utfäller mangan (iruinganiferaj och en som fäller alumi- 

 nium jämte något järn focracea). Dessa två sistnämda skulle vara mycket sällsynta 

 jämfördt med den första. Detta, att tre olika arter skulle förekomma vid de olika 

 metallerna, förnekas emellertid af andra forskare, särskildt Schoeler, som anser 

 att det gäller samma bakterier, men som anpassa sig efter olika förhållanden. 



I dessa af mig ofvan analyserade prof på grundvattnet från Björnstorp har 

 jag funnit typiska crenothrix-kulturer i olika stadier, sådana de beskrifvas af 

 Tiemann-Gartnee, Lapak m. fi. Det har äfven lyckats mig att odla dessa man- 

 ganbakterier i vanligt (rätt orent) vattenledningsvatten här från Alnarp. sedan 

 vattnet försatts med ett par och ända till 80 njgr. mangansuhat pr liter. Däremot 

 växte ej dessa bakterier i samma vatten, försatt med ferrosalt eller i ett vatten 

 från Alnarps restauration, hvilket håller omkr. 10 mgr. järnkarbonat. Järnet ut- 

 föll i båda dessa vatten mycket fort såsom hydrat på oorganisk väg; denna hastiga 

 oxidation och utfällning är uppenbarligen icke gynusani för bakteriernas trefnad — 

 förutsatt att det nu är samma crenothrix som arbetar med järn- som mangansalter. 

 Som man kunde vänta, lyckades kulturerna lika väl antingen det konstgjorda man- 

 ganhaltiga vattnet ympades med den friska fällningen af trådbakterierna ur brunns- 

 vattnet eller med den svarta fällningen ur dränrören. Det är alltså afgjordt att ! 

 regeln utfällas manganen ur Björnstorpsvattnet genom nämnda mangan-bakteriers 

 lifsverksamhet; hvarvid först en kalkhaltig wad eller psilomelan uppkommer, men 

 antaghgen öfvergår denna efter hand i brunsten. — Där grundvattnet går omedel- 

 bart i dagen, t. ex. i Angakällan och i trädgårdsdammarna, fann jag däremot inga 

 trådbakterier i de prof, som jag haft tillfälle undersöka: här är uppenbarligen till- 

 gången på syre allt för riklig för att dessa anaëroba bakterier skola trifvas. 



') Die Pflanzen in Beziehung z. Eisen, Jena 1902. 

 L. c. 



Lunds Univ:.s Årsskrift. N. F. Bd 2. Afd. 2. 



2 



