10 



M. Weil)nll. 



iV. Brunstenen i åkerjorden. 



Åkerjorden vid Björnstorp ilr ' en sandig morän, som bar det utseende, som 

 åkerjorden i allmänhet eger på urbergsgrnnd här i Skåne. Enligt den klassifikation 

 af jordarter, som jag använder vid våra skånska jordar ^), torde nästan all jord 

 därstädes vara en ren sandjord (ibland rätt mullrik). 



Den mekaniska analysen å jord från skiftet 2, där brunstenen var ovanligt 

 stor (Mejerivåugen), gaf: 



Sten och grus 



9.1 "/o 



Gruf sand 



3.2 » 



Medeltin sand 



6,8 » 



Fin sand 



(30.7 » 



Slam 



20.2 » 



Stenarne och gruset bestå till en ganska väsentlig del af brunstensklumpar; 

 bland sanden finnes utom kvarts ovanligt mycket nålar af hornblände, samt bitar 

 af hornblände- eller dioritskiffer. 



I 18 "/o-ig varm saltsyra löstes ur denna jord bl. a: Dessutom fanns: 



Fe.-,,AI^O^ 3.82 % Assimilerbar kalk = 0.57 7o 



MnO.-, 0,99 » Mylla » 11.4 » 



PgOj, 0.07 » 



K,_0 0.09 » 



Det är sålunda endast den höga manganhalten som erbjuder något afvikande 

 från andra jordar. Halten af växtnäringsämnen är normal eller visar ungefär 

 medeltalet för skånsk moränsandjord. Den relativt höga kalkhalten kommer väsent- 

 ligen af att jorden nyligen kalkats med slamkalk. 



Jag har granskat ett antal jordprof, som för ändamålet ställts till mitt för- 

 fogande från samtliga skift på gården. I dem alla finnes mangan i afsevärd 

 mängd — långt mer än i vanlig åkerjord — fast reaktionen är mycket olika i olika 

 skift. På ett par ställen förekom brunsten i åkerjorden i klumpar från några 

 c. -gr. upptill 1 gr. vikt; i andra lyckades det mig icke att upptäcka detta mineral, 

 men ibland fuuuos i dess ställe järnklumpar. I mossjorden O om gården finner 

 man ej sällan brunstensklumpar på Va kg:s vikt och mera. 



Som man kan vänta, är manganmängden i jorden och särskildt de större 

 klumparne af brunsten närmast bundna af grundvattenströmmen; där denna när- 

 mar sig dagytan, är åkerjorden rik därpå, ibland har jag anträffat dessa i så stor 

 stor mängd att jordytan åtminstone i viss belysning antager en särskild ton ; medan 

 åkerjorden i vanliga fall först vid en närmare kemisk undersökning visar något 

 afvikande. 



Från agronomisk och ekonomisk synpunkt är det af intresse att få besvaradt 

 den frågan, om mauganförekomsten i Björnstorpsjorden eger någon betydelse för 



K. Landtbr. Ak. Handl. och Tidskrift 1907. 1 Häftet, 



