Tal niiiUK'slVst ufver Anders Jaliaii Retziut- 



5 



skiöld, Poppelman, Burmestev, Schulten. Nils Retzius var ständigt sjuklig och dog 

 redan 1757. Anders Jahan var då endast något öfver 14 år, men fadren hade 

 dock redan hunnit ej blott undervisa sin son i sina så kära naturvetenskaper utan 

 äfven hos den unge begåfvade gossen väcka en sådan lust för naturens studium, 

 att den först med lifvet skulle slockna. Så kraftig var impulsen, Kilian Stobfeus 

 gifvit Nils Retzius, så ärftlighetsmäktiga, stora anlag trätfade den i den Retziusska 

 släkten, att den öfverfördes från far till son, generation efter generation och gaf 

 sig uttryck i lifsdåd, dem själfva till berömmelse och deras fädernesland till ära. 



Anders Jahan hade under fadrens lefnad åtnjutit undervisning dels af fadren, 

 dels af privatlärare, dels vid allmänna skolan i Kristianstad. I sina skolstudier ger 

 han oss en inblick i inledningen till sin Flora Virgiliana, då han säger: »Det var 

 min lott såsom andras, at under Skolåren läsa Latinska Poeter. Den likasom mecl- 

 födde håg för Natural-Historien gjorde snart, at Virgilii Bucolica och Georgica 

 blef min faworit-läsning af dessa, ehuru jag ej kunde förmå någon af mina lärare, 

 at med mig läsa Georgica, hwarpå hågen mycket lekte». Genom fadrens bortgång 

 blefvo familjens tillgångar mycket små. Anders Jalian kom vid 15 års ålder på 

 apoteket i Lund hos sin mors frände Daniel Fredrik Kehler, som äfven liade skyl- 

 dighet att gå medicine studerande tillhanda vid kemiska föreläsningar. Hos honom 

 började Retzius sina farmaceutiska studier, men skref äfven in sig 175S som stu- 

 dent vid universitetet och hörde där föreläsningar i kemi och naturalhistoria. Redan 

 i slutet af 1759 måste han emellertid lämna Lund för att antaga laborantplats på 

 apoteket i Carlshamn. Ett år därefter bär det af till Stockholm, där han hade 

 plats på apotekena Engeln och Ugglan. I augusti 1761 fick han tillstånd undergå 

 apotekare-examen i Gollegium Medicura. Han fick så en kallelse af magistraten i 

 Cimbrishamn att där upprätta ett ai^otek. »Men som med apotekinrättningen gick 

 långsamt, i brist på medel, och då Magistraten äfven afslog hans begäran, att få 

 någon jord anslagen tifi plantager för medicinalier, afstod han från vidare befatt- 

 ning med sitt tillämnade apotek och reste' till Lund». Här egnade han sig såväl 

 åt de s. k. filosofiska studierna som framförallt åt kemi och naturhistoria. Han 

 disputerade under lifmedikus Wollins presidium: De natura et indole Chemiœ purae, 

 promoverades efter afiagdt kunskapsprof 1764 till filosofie magister och fick därefter 

 venia docendi i kemi. Vid promotionen 17(i6 hade han 2:dra hedersrummet och 

 blef följande år docent äfven i naturalhistoria under Liedbecks professorat. 



Under sin docenttid i Lund gjorde Retzius Ijekantskap med Carl Wilhelm 

 Scheele, som 1765 hade från Göteborg fiyttat till apotek i Malmö. Det äldsta bref 

 man har från Scheele är till Retzius och dateradt d. 1 December 1767. iVf detta 

 framgår, att Scheele besökt Retzius i Lund; men Retzius har äfven med all säker- 

 het besökt Scheele i Malmö. Att de båda tjugofemåringarne haft nytta och glädje 

 af hvarandras bekantskap, framgår tydligt af Scheeles bref och af det Retzius med- 

 delar i sitt arbete om vinstenssyran, hvartill jag senare skall komma. Det tyckes 

 varit Retzius förtjänst, att Scheele under Mahnötideu börjar skriftligen uppsätta 

 sina kemiska experiment och deras viktiga resultat. 15refväxlingen dem emellan 



