8 



Ciirl M. Fürst. 



skänkte detta till sällskapet. I sigillet sattes enligt beslut den 23 febr. 1774 det 

 ännu bestående namnet: Fhysiogrqfiska SäUsTcapet i Lund. 



Den 10 nov. 1773 invaldes den förste professorn i sällskapet, men det var ej 

 någon svensk, utan den bekante danske veterinären Peter Chr. Abildgaard. Utom 

 Abildgaard och den liflige i ekonomiska frågor och experiment intresserade, Höga- 

 näsverkens egentlige grundläggare och sedan politiskt så ryktbare Excellensen Erik 

 Ruuth blefvo under sällskapets första år invalda d:r Lars Montin, landdrotsen v. 

 Storch, läkaren och botanisten Weigel i Greifswald, botanisten, prosten Osbeck, den 

 märklige öfversten Rudolf Stiernswärd, botanisten d:r Carl Peter Thunberg, kon- 

 struktören af vattenverk vid Sveaborg, Trollhättan och dockbyggnaderna i Carls- 

 krona Daniel af Thunberg jämte en del yngre akademici och naturvetenskapsmän 

 i Lund. Strax efter inväljes presidentsekreteraren Jacob v. Eugeström och senare, 

 troligen 1775, professorerna Liedbeck och Sven Lagerbring, fastän protokollen ej 

 tala därom. 



Af bevarade bref och koncept kan man sluta sig till, att redan under 1774 

 afsänder sällskapet en skrifvelse till Kgl. Majt, undertecknad å silllskapets vägnar 

 af Ruuth och Stiernswärd med ansökan om »nådig stadfästelse och protection». 

 Skrifvelsen var åtföljd af skrifvelse till kanslern och hans sekreterare v. Engeström, 

 hvilken skulle hjälpa saken på väg eller såsom det heter i det medföljande brefvet 

 till honom »Varandes persuaderade, det Tit. såsom ledamot af ofwanberörde säll- 

 skap visar detsamma den vänskapen och icke allenast gynnar saken med dess för- 

 ord, utan och skyndar på ett för sällskapet önskehgt godt slut». Emellertid fram- 

 håller v. Engeström i ett l)ref till Stiernswärd (16 dec. 1774), huru kanslern tyckte 

 namnet på »Inrättningen» »såsom mindre allmänt begripeligt, icke wäl passa sig», 

 v. Engestrom fortsätter: »Jag har i denne delen öfwerwunnit dess betänkelighet, 

 men det kunde hända att denna åter mötte wid högre oi't. Derföre önskade jag 

 få weta till dess, wåra wänners slutelige tanckar deröfwer. Icke skall jag sjelf 

 gifwa anledning till namnets förändrande, men ifall derom hos H:s Kgl. M:tt någon 

 fråga wäckas skulle, borde icke onyttigt wara att lämpa sig till Herrens tanka, ifall 

 man dermed kunde synas tidigt winna någon hög ynnest. R. R. Falkenberg wille 

 kalla wår inrättning en oeconomisk societet; men det har jag parerat. Det enda 

 som jag tycker blefve swårt att emotsäga wore, om man wille, att wi borde taga 

 ett swenskt namn. H wad skole wi då säga? Hwad skulle wi då hitta uppå? 

 NafiirforsJcande, natuigranslamle kunde någorlunda swara emot Physiog^Yiphiska; » . . . 

 Retzius svarar: »att om question hos Kongl. Maj:t skulle wäckas därom och det af 

 Sälskapet valda namnet ej aproberas, så bör man wisserligen ej hésitera att emot- 

 taga det som Kgl. Maj. behagar». Han kritiserar de olika namnen och säger 

 »Blefwe namnet ej för långt, torde kanske oeconomiskt och uaturforskande sälskap 

 wara det bästa». Kanslern ger sitt varma förord och ber Kgl. Mjt »hugna Physio- 

 grafiska Sälskapet med Dess Nådiga Authorisation* samt framhåller allt det goda, 

 som däraf skall följa. 



Trots allt beredande gaf kungen bakläxa och säger (13 feb. 1774), »det Wi 



