Kilian Stoljanis m-li haiis liix'l'vaxling 



5 



liär så stora framsteg i sina studier, att lian vida öfversteg sina lärares förvänt- 

 ningar. Hans lärare voro nu studenterna Johan Haccelius och Andreas Lunnius 

 Efter två år flammar emellertid den envisa sjukdomen (tuberkulosen) äter häftigt 

 upp, så att han måste fullständigt lämna sina studier. Han begaf sig däri'üre till- 

 baka till sin morbror Dimberg, som nu blifvit postinspector i Ghristianstad. Nå- 

 gon tid var han morbroderns biträde och vinlade sig särskildt om skrifning och 

 räkning lur att på denna väg skaffa sig medel till utkomst. Kanske var det vid 

 denna tid han grundlade sin prydliga handstil, som väcker uppmärksamhet äfven 

 i hans koncepter. 



Emellertid kom hans andra morbroder Kilian Treutiger, rådman i Göteborg, 

 på ett besök hos sin syster och biel' då så hänlörd af sin systersons ovanliga be- 

 gåfniug, att han bad att få taga honom till sig i sons ställe. Kilian följde alltså 

 till Göteborg med sin morbror, som ville utbilda honom till jurist. Snart insåg han 

 dock, att den unge Stobseus hade mera läggning för de medicinska vetenskaperna, 

 och lät därföre inskrifva honom vid gymnasiet, för att han skulle kunna få be- 

 gagna sig af lektorernas offentliga undervisning. Han erhöll dessutom enskild un- 

 dervisning af rector Scholîe i Göteborg magister Johan Ramzius ^), lektorn i mate- 

 matik magister Jonas Florander ^) samt af Paulus Wassander, kapten vid forli- 

 frkationen. På detta sätt förvärfvade han utmärkta grunder i humaniora och ma- 

 tematik. Den, som gaf honom den första undervisningen och ledningen i medi- 

 cinen och naturvetenskapen, var den bland mediei högt ansedde provincialläkaren 

 i Bohus län och stadsläkaren i Göteborg dr Olof liromelius, en berest man och 

 ledamot af Gollegium medicorum i Stockholm. Han hade en tid i Stockholm 

 haft inseende öfver apoteken och varit stadens ^ Herborist» d. v. s. lian hade luifi 

 att lära apotekarna och andra att känna och u])phämta de gräs och örter, som hos 

 oss växa (Sackléu). Enligt v. Döbeln egnade Stob;eus också här ett träget och fram- 

 gångsrikt arbete åt botaniken och andra hithörande vetenskaper. Bromelius, som 

 gifvit ut arbeten om växtei', humleodUngar, daggmaskar, och skrifvit om foglar, 

 om hvitlök etc. var tydligen bevandrad i naturvetenskapernas olika riken. Han 

 hade äfven gjort naturvetenskapliga samlingar, som hans son, Magnus Bromelius- 

 von Bromell, ärfde och utvidgade. Säkerligen var förbindelsen och umgänget med 

 Bromelius af den största betydelse för Stobieus utveckling och framtid. Vi skola 

 senare se, att han med sonen stod i vetenskaplig brefväxliug och bytte naturalier, 

 särskildt fossil. 



Samtidigt med att Tvilian Stobccus njuter undervisning af r>romelius, idkar han 

 farmaceutiska studier hos sin mosters man och sin morfaders efterträdare på apo- 

 teket Enhörningen, stadsapotekaren Johan Jacob Ermersch, äfven han tysk till bör- 



') Anders Luuniua f. lGb2, .stmleut 1702, kyrkcilienle i Buvkakni t 1784. Konditionerade 

 hus Andreas Stobaîus ocli hado Nils orli Kilian Stol)!i-us till larjimvrar. 



") Johan Nicolai Rani/,iiis conredor sedan rector l(i;ir». lA-ctur 1712, reclui- Livmnasii 1727. 

 ■'') Jonas Florander, lector 1700, var lector mathesii 9 àr y 1711. 



