0 Gail M. Fürst. 



den, samt studerade kirurgi hos stadskirurgen Gottfred Köpke, regementsbarberare 

 vid det värfvade Burenskiöldska regementet i Göteborg. 



Fem år tillbrakte Stobseus i Göteborg. Han återvände emellertid sedan till 

 Lund och inskrefs vid akademien det nådens år 1709. I Land voro 1709 och föl- 

 jande år svåra tider för universitetet och dess lärare. Danska hären hade här i 

 tre månader sitt högkvarter och senare tyngdes man af svensk inkvartering och 

 pålagor. Eländet var stort, men, såsom det skildras af Weibull och Tegnér i uni- 

 versitetets historia, uppoffrande sinne och fosterlandskärlek saknades ej i universi- 

 tetsstaden. »Det väcker förundran , säga nämnda historieskrifvare, »att ändock 

 1712 vid flottans utrustning ett frivilligt sammanskott af öfver 600 dalcr kunde 

 hopsamlas inom universitetet». 



Kilian Stobœus skulle ej så snart hafva lämnat akademien, säger v. Döbeln, 

 om det ej det följande året yppat sig tillfälle för honom att förena sin redan vunna 

 kunskap med praktisk erfarenhet. — Det var i flottans tjänst han begaf sig året 

 efter Pultavaslaget, det stora peståret 1710. Flottan hade behof af flera läkare, då 

 de ordinarie ej räckte till vid vården af den mängd sjuka man hade. Knappast 



1 något län rasade pesten så som i Blekinge och här värst i ( 'arlskrona inom ami- 

 ralitetsförsamlingen, dit flottans folk hörde. Det var alltså en ansträngande verk- 

 samhet han här fått. 1 programmet till Kilian Stobteus Med. D:rs promotion heter 

 det, att. efter det han aflagt »examen chirurgico niedicum», fick han taga vård om 

 llottisterna på det allmänna .sjukhuset (euram gessit valetudinis classiarum in publico 

 valetudinario decumbentium) och det så väl förat som isynnerhet, då pesten rasade. 

 Han var underläkare till (prteeunte in praxi) den ansedde marinläkaren Jolian 

 Gottschalk 'ri'an;eus. 



Trots sin praktiska medicinska verksamhet i Carlskrona lät han oj tillfället 

 gå sig ur händerna att här vidare utbilda sig och göra naturvetenskapliga studier. 

 I Carlskrona lefde då en naturvetenskapligt intresserad och driftig man apotekaren 

 .lohan Eberhard Ferber. Med honom kom Stobœus i närmare beröring, och 

 v. Döbeln säger, att lian här i »officina Ferberiana» fick tillfälle att öka den kunskap 

 uti »ars pharmaceutica», som han redan i Göteborg vetat att skaffa sig. Ferber 

 hade nämligen på Augerums gård, som han egde, anlagt en stor trädgård med 

 stora orangerier, där han odlade utländska växter af olika slag och såsom det 

 tyckes särskildt de officinella. Han utgaf en beskrifning öfver denna sin trädgård. 

 I liär meddelade bref till Stobieus talar han äfven om en del växter han hade i 

 sina »glasshäusser», och professor N. H. Sjöborg säger härom i sin Blekings historia: 

 • Denne trädgård är anlagd af assessoren Ferber på en rymd af 8 tunneland. 

 Här planterade man 800 fruktbärande träd samt en mängd medicinalväxter. 

 Äfven anlade han ett orangeri, uti hvilket funnos öfver 30 dvärg-träd af tiere 

 slag, som buro frukt i Januari månad -> -^j. 



') Eotliman omnaiimer i förtalet till Ferbers Hortus Agenimcnsis, att uu-loii fick han inogeii 

 d. G juni i Augerum, hvarifrån 'Grel' Lieven hade 6 stycken iiie(l sig nedcr till l^niid att presen- 

 tera hans högstsahl. l^ongl. Maj:t konung Carl den Tolfte». 



