Kilian Stolipeus och bans brefväxling. 



i 



Utom sin trädgård hade Ferber ett museum, från hvilket hau i sin Hortus 

 Agerumensis uppräknar rariora från alla naturens riken, men säger sig dessutom 

 hafva r)00 andra. Att den unge Stobœus under sådana omständigheter skulle blifva 

 en intresserad besökare hos Ferber är ganska naturligt, och brefven i brefsamlingen 

 angifva, att deras förbindelse med hvarandra ej upphörde med Stobteus afresa 

 från Carlskroua. Det äldsta brefvet vi här kunna meddela är från Ferber, dateradt 

 den 30 nov. 1723 och visar, att Stobœus får medicinalväxter från Ferber. 



1713 vände Kilian Stobseus åter till Lund och vann där inom kort anseende 

 för sin lärdom. l*]ndast hans fattigdom stod honom i vägen för vidare studier; 

 men mildrades den genom ett kungligt stipendium duplex, som genom kanslers- 

 brefvet d. 2it maj 1717, utfärdadt af Nicodemus Tessin, tilldelades honom. Han 

 disputerade under Joh. Jacob von Döbelns praesidium den 7 december 1717: »De 

 fame naturali» enligt pneses uppgift inför en stor samling magnater och hofmän. 

 Han hade förut, säger v. Döbeln, besökt hans lektioner och deltagit ej blott såsom 

 opponent vid privata examinatorier och disputationer utan ock vid offentlig disputa- 

 tion. 1716 — 1717 residerade Carl den tolfte i Lund med stor inkvartering och, så- 

 som vi veta, ej just till förmån för universitetets utveckling. Han s^ysselsatte 

 sig dock med livad som föregick vid universitetet och bevistade ej sällan disputa- 

 tiouer och föreläsningar. Särskildt är bekant, huru kung Carls läkare Hevn-Nor- 

 denheim fick nådig befallning att utgifva en disputation den han straxt författade 

 1 form af theser, hvilka lian den 17 oktober i konungens egen höga närvaro och till 

 dess nådiga välbehag äfven försvarade» På en del af dessa teser lär D. Braun- 

 l'rauuerschiöld (f. d. professor i Abo, Dorpat och Pernau) opponerat extra, och 

 redan den 23 i samma månad utgaf han sina Aphorismi physico-medici. På denna 

 disputationen står Kilian Stobœus såsom respondens. Flere af de här uppsatta 

 teserna stodo tvärtemot dr Heyu-Nordeuheims teser. ■ 



Han tyckes 1720 under riksdagen af de »adeliga Herrskapen uti Christianstads- 

 Lähn» varit föreslagen till Provincial Medicus i Skåne, men erhöll ej någon sådan be- 

 fattning, v. Döbeln säger sig ej förstå hvarföre, om det ej stod honom i vägen, att 

 en kunglig författning (edikt) fanns, som liestämde, att man skulle för ett sådant em- 

 bête hafva doktors hedersgrad (in medicina honores). För att emellertid ej detta skulle 

 stå hindrande i vägen, undergick Stobaeus examen rigorosum den 9 maj 1720, och 

 han hade förklarat sig vilja blifva promoverad (»med. studios. Kilian Stoba^us 

 indicaverit, se promotionem adspiraturum submisse rogare, utiisdem, c[Ufe obtuendum 

 linem reqvirunt, frui sibi liceret beneficiis. Et cum nihil impedimenti fuerit ac Dnus 

 Stobteus deinde Facultatis Theologicfe et Philosophicte literas de sufficiente in 

 theologieis et Philosophicis acquisita cognitione ac eruditione exhibuisset commen- 

 daticias 1720 die 9 maji examen rigorosum institui qvod ipsum peculiari proto- 

 collo quodammodo contineretur». Med. Fakultetens protokoll). Den 14 maj dispu- 



Diss, inedica theses niiscellanoa cxliihens. Lund 1717. 



