lö Carl M. leinst. 



och lärare redan vid denna tid var så vidt och stadgadt, är väl ioga bekant. 

 Hade det ej så varit, kunde nog ej Jiromell skrifva så i sitt bref som han gör. 

 Han säger nämligen: »Vid detta tillfälle kan jag icke heller underlåta att förfråga, 

 om Hr Doctoren skulle hafwa någon lust till professionem medicam uthi Abo, som 

 nu igenom professor Elwings död är ledig. Fölle hågen däruppå och iag finge weta 

 min H:s tanckar, skall iag intet underlåta att wisa, hur gerna iag är till tienst». 

 Då man känner, hvilket betydande inflytande Magnus Bromelius- von Bromell, som 

 var archiater och prceses i K. Collegium Medicum och helt nyligen (9 sept. 1726) 

 upphöjd i adligt stånd, vid den tiden hade, förstår man, hvad en sådan förfrågan 

 som denna till Stobteus betydde. Säkerligen fann Stobfeus både på grund af sin 

 svaga kropp och genom sina band vid Skåne och Lund det vai'a omöjligt att taga 

 emot anbudet. 



Emellertid göres alvarligt försök att få Kilian Stobœus anställd vid Lunds 

 universitet. Då professorn i grekiska Estenberg afgår och därigenom lediggjorts 

 den, såsom det heter, »på en Extraordinarie Profession wid Akademien på staten 

 bestådde 100 t:r spannmåls Ahrlige lön», soiu han åtnjutit några år, så finner kon- 

 sistoriet d. 7 ang. 1728, att tillfället var lämpligt att taga >'i Belänkande på hvad 

 sätt Juan skulle kunna hjälpa Hr Doctor Kilian Stobrtîus till de 100 tunnorna 

 spannmåls åtnintande». — Genom i)ersonligt tillmötesgående kunde saken ordnas, 

 hvilket äfven visar Stoba-us anseende bland sina kolleger. Filosofiska fakulteten 

 åtog sig grekiska professionens bestyrande : in specie H. Professores Magnus Uyde- 

 lius och Papke efter deras cgit utlåtande, den förra uti Poesie, och den senare i prosa 

 jämte l']lo(iuentiam •> till dess grekiska professionen kan kombineras uieil professionen 

 i oiientaliska språk. Afven teologerna, som hade vissa anspråk på lönen såsom 

 från början anslagen till dem, afstod dessa för närvarande. Stobœus bör nu i anse- 

 ende till hans meriter, och wid detta tillfället icke förbigås, »emedan en så wäl 

 qualifieerad person som Doctor Stobieus wid Academien woro mycket nödig». Prof. 

 D:r Hegardt säger särskildt, att Stobœns »är en habil man, och dess närwaro här i 

 orten uti dessa sinkliga tijder är helt nödig». 



Konsistoriets protokoll d. 7 augusti 1728 lyder ntförligt härom: 



§ 4. (I anledning nf en skrift ;if Am-ivillius att eiliålla 100 tnnnor .spaninål, f<oiu varit an 

 slagna på prof. i grekiska resolverades). 



Consistorium will på alt sätt söka, till att få laga; det måtte Bemälte H. Professors willkor 

 genom någon tillökning blifwa förbättrade; på den händelsen, att han wid de närwarande vacancei-, 

 emot förmodan, eij skulle blij till någon bättre påst befordrad. 



Wid dotta tillfället togs i Betänkiande, på Invad sätt man sknlle kunna hiälpa Ilr Doctor 

 Kilian Stobœns till de 100 ïi- Spannmåls åtliniutande, Invilka warit någon tijd en à part Profes- 

 sionem Griecpe Lingiiœ anslagen; Emedan en så wäl qualifieerad person som Doctor Stobœus wid 

 Academien woro mycket nödig. Och då man Delibererade om Grekiska Professionens bestyrande, 

 erböd sig Facultas Philosophica, ock in specie herrar Professores Carl Papke och Magnus Rydelius 

 så laga, det denna Professionen behörigen skulle blifwa skiödt. Hr. Doctor Benzelius påminner, 

 att som dessa 100 tunnor spannmål warit i begynnelsen anslagna till Theologiska Faciilteten, och 

 samma lön genom hwarhiehanda händelse kommit sedermera under Pliil. Fac. ; han han intet undgå, 

 uthan såsom Decanus Fac. Theo. hemställa om Consistorii ompröfwande, om icke, efter H. Doctor 

 Stobrei afträde, hwilken han nu i anseende till hans meriter, och wid detta tillfället icke böra 



