22 



Carl M. Furst. 



vent och riktigast liålla före, att Kilian Stobieus skall hållas kvar vid sin [)rofessur 

 med förbättrad ställning. 



För kuriositetens skull meddelar jag ur konsistoriets protokoll d. 3 juni 1731 

 § 5 And. Rydelius yttrande i dess helhet: 



Hr Professorn Anders Rydelii votnm : Om Hans Höggrefl. Excellence Illustr. Cancellariuis 

 skulle linnu stadna i den samma tanckan såsom tillförene, niimbl. att futurus Historiar. Profess, 

 såsom genom ett wänligit accorde, utan att rubba Staten, kunde åthniuta 200 t:r och Scientiœ & 

 HistoriEe Naturalis Professor, äfwen 200 t:r, hvarom ingen utlåtelse ifrån Hans Höggrefl. Excellence 

 ännu ;ir inkommen, så föreslår iag oförgripeligen till Historiarum Profession 3:ne nämbl. Prof. 

 Wennerstedt, Prof. liagerlöf och Secreteraren Stobseum, alla tre lärde och wiil meriterade män. 

 Men oni Historiarum Professionen behåller nu äfwen sitt wanliga Salarium, så blifver iag Simpli- 

 citer wid Pluralitetens mening i Facultate Philosophica. 



Genom ett Kanslersbref, som den 23 sept. 1731 upplästes i konsistorium, 

 anvisades medel till »Medicinska Fakultetens förökande med än ett Membro nämbl. 

 Profes. Extraor. Philos. Experiment. & Hist. Naturalis)^. 



Den 6 Nov. då man skulle A'otera i konsistoriet om den teoretiska professionen 

 (filosofi), så ger Anders Rydelius i sitt votum en indirekt anvisning åt kanslern 

 att placera de lämpliga personerna på passande platser och tänker, att Kilian Sto- 

 bfeus på kanslerns »Nådiga Intention skulle blifva huguad med något som för 

 honom siälf wore kiärast». 



Då förslag och bref följde i den ordning, som här skildrats, blef alltså 

 Stobœus föreslagen till professor i historia, innan kanslern kom med orduandet af 

 nya anslagen till hans e. o. professur och dess åtminstone delvis öfverförande till 

 medicinska fakulteten. Redan den 21 januari 1732 utnämndes Kilian' Stobseus till 

 historiarum professor. Sitt embete tillträdde han med ett tal : de Medicorum me- 

 ritis in Historian] et Politiam. 



Säkerligen är det af tlera anledningar, som Kilian Stobfeus strax efter sin ut- 

 nämning till professor i historia vill återgå till sin gamla professur med dess nya 

 i flera hänseenden förbättrade förmåner. Han tyckte synbarligen, att han hörde 

 bättre till den, isynnerhet som den nu blifvit öfverförd till den medicinska fakul- 

 teten, och när han på samma gång kunde hjälpa sin kusin och fosterbror den 

 högt förtjänte Nils Stobieus till en för honom passande plats, så blefve fördelen 

 dubbel. I bref till hofsekreteraren Palmroot angående kanslerns sjukdom (d. 25 

 febr. 1732), drager han fram denna sin åstundan. Han talar om bref från sina 

 forna lärjungar Nils Oelreich och Nils Rosén, hvilka bref olyckligtvis ej numera 

 finnas. Rosén skall i ett bref af den 18 februari 1732 till Stobaäus, som då var 

 professor i historia, hafva sagt: »Hans Excellence frågar om Hr Prof. will äfwen 

 hafva sitt säte i Facultate Medical så will Hans Excellence så lagat». Stobœns 

 skrifver i samband därmed: »Och alltså binder jag ännu en gång giärna till, om 

 det skulle kunna låta sig giöra för mig at få dö såsom en passable Medicus, eme- 

 dan Guds oändel. Nåd med denna ( 'haracteren hit intill låtit mig någorlunda i 

 vverlden få passera». (Se vidare bref vet d. 22 febr. 1732). Det har ej varit mig 



