Kilian Stobfeus ocli lians l)reFväxliii<^. 



25 



under diskussionen i konsistorium liârda ord fällts af v. Döbeln n'n'ande Stohams 

 privata undervisning för medicine studerande. En undervisning, som mer än väl 

 behöfdes och som dessutom var af största betydelse. Säkert var äfven, såsom ut- 

 talats af Weibull och Tegnér, v. Döbelns klagan ett uttryck af yrkesafund. 



Anders Kydelius tager i konsistorium den 13 Nov. upp klagomålen och be- 

 handlar dera på ett briljant sätt. Protokollet gifver med sina egna ord den bästa 

 bilden af situationen och visar äfven vikten af att Stobfcus privata medicinska un- 

 dervisning får fortfara. 



Jag meddelar därföre här några utdrag ur konsistorieprotokollen 1732: 



Den 8 maj. § 1. Här wid be.iiiärar Hr Prof. von Döbeln, att Collegiuin Academicum wille gifwa 

 honom det wittnesbörd, som han förtiänar, att han uti sin Profession arbetat så mykket som han 

 kunnat ock warit förbunden till; Men om han diir wid icke kunnat skaffa den nytta som han in- 

 tenderat, beklagar han sådant; larandes flera. Professorer kunna hafwa orsak att fiii'a samma kla- 

 gan. Dett är ock Collegio Academico bekant att inga IMedell eller tillfällen finnes, till Studii Me- 

 dici culturs understöd, hwarken wid Anatomien, Botaniqnen eller Chijmien; Så fînues ock ganska 

 få som willia eller kunna giöra Profession af ÎMedicinen, i anseende till dess widlyiïtigheet, ock 

 dett ringa anseende som är, att de i framtijden ingen wedergiällning kunna hafwa för sitt arbete. 



Därjämte beder han ock, att Collegium Academicum wille remonstrera i ödmiukheet för hans 

 Excelhce att Stipendium Duplex in Facnltate Medica består till hältften i Commnnitetet, ock där- 

 före icke Futurus adjunctus ;Medicina? lärer kunna hafwa fullkomlig Nytta däraf. Hr Professoren 

 önskar elliest giärna, att han tillkommande termin finge disponera ett Stipendiat-rum in facnltate 

 Medico, som han redan till en hederlig Student bortt lofwat, hälst han elliest icke wcet någon 

 Medicinai Studiosum för tijdcn wara, som ju är Beneficerad. Hr Rector Magnifions där emot låter 

 följande flyta till Protocolls; huru lian aldeles är i den tankan, att hans Excellens Illustrissimi 

 Cancellarii Mening, i dess sidsta till Consistoi'ium Nådgunstigast aflåtna Skrifwelse, icke rörer nå- 

 gon Person i synnerheet, uthan syfftai- allenast därpå, att här wid Academien må bhfwa bättre 

 Förråd ]:)å ((wikka Studiosi, än hijttills kunnat wara; Såsom ingen neka kan dett som så uppenliai't 

 är, att i hela Sweriges Rijke nu för tijden är en alt för beklagelig penuria bonorum iVredicornm, 

 ock hans Excellence will nu bahna wägen, till att få hädan effter här wid Academien, copiam, och 

 således äfwen sättia henne i större lusti-e. llwilket ädla uppsåt eij hör yni något sätt hindras; Så 

 håller ock han för helt oanständigt, att någon particulière person tager det till sig, som hans Ex- 

 cellence in genere och abstracte skrifw-er, ock ännu oanständigare, att hela Collegium skulle upp- 

 ställa någon Apologie; Ty hans höggrefl. F/Xcellence kunde då med största fog, och eij uthan bil- 

 ligt misshag fråga, hweui som har gifwit oss lof, således att interpi-etera han.s innocente ord. — 



Den 12 maj. i; 3. Hr Professor von Döbeln insinuerade en skritft i anledning af hans Plx- 

 cellences Illustrissimi Cancellarii Nådgunstiga Bref under d. .H:die uti innevarande Månad, och be- 

 der att den samma måtte uppsändas tillijka med Collegii Bref: Emedan en del utaf IIögbem:te 

 Herres bref synes angå icke någons Person i synnerheet, uthan hela Academien, warandes Hr 

 Professorens uppsåt med tlcnna Skrifftens insinuerande, allenast detta, att hans Höggrefl. Excel 

 lence må kunna see, huru han allenast med största innocence Berättar Saningen. 



Den 13 November. § 1. Propi:)nerade Hr Rector Magnificus Fölliantle: de som sidst woro 

 i Consistorio tillstädes, läi-a twifwelsutban hafwa hördt den iiåminnelsen som Hr Doctor vmi Diiboln 

 giorde emot Hr Arcliiaterns Stobtei Collegium privatum in Medicina, såsom ett wärck där honmn 

 intet tillkom, uthan allena Professori Medicins^, bedjandes mig, att iag, såsom Rector, wille säija 

 dett till Archiatern Stobœus, att han med Information uti Medicinen måste afstå och aldeles blifwa 

 wid sitt eget wärck, elljest wille han sitt klagomål andraga hos hans Höggrefl. Excellence Illustris- 

 simum Cancellarinm. Nu ehnruwäl iag för min deel intet kunde finna mig härutinnan, eller tycka 

 ett Sådant Hr Professorens von Döbelns påstående wara skäligt; Så kunde iag dock icke underlåta 

 att göra dett, som så solenniter, fast icke per Protocollum, begiärades. Jag bei'ättade detta för 



Lunds Uiiivis Årsskrift. Afd. -2. Bd 2. 4 



