4S 



Oîirl M. Fiirst. 



soin ej var därtill vuxen, skulle taga Museum Stobœanuni om hand, så lär det för- 

 fallit ej obetydligt. Med Lidbeck blef visserligen botaniken sedd till godo i några 

 hänseenden, men först uti Anders Jalian Retzius får Stobseus en efterföljare, som 

 åter för naturvetenskaperna framåt. 



Någon läkare och medicinsk undervisare fanns egentligen ej i Lund, då Sto- 

 bseus gick bort. v. Döbeln sysslade föga eller intet härmed, och Harmens egnade 

 sig egenthgen aldrig åt medicinsk undervisning. Då v. Döbeln dör strax efter Sto- 

 bseus, får Lunds universitet emellertid i hans efterträdare Eberhard Rosén-Rosenblad 

 en kraftig och duglig lärare och läkare, som då han räddar Malmöhus läns lasarett 

 åt Lund, för in en ny tid för medicinsk utbildning vid sitt universitet. 



Stobfeus tre store lärjungar, Nils Rosén v. Rosenstein; Carl v. Linné och Sven 

 Lagerbring, som hvar i sin stad öfverglänste sin märklige, irapulsgifvande och fram- 

 synte lärare, underläto ej att erkänna hans framstående egenskaper och betydelse, 

 men säkert är, att det var deras storhet och välförtjänta glans, som utan deras vilja 

 mera än något annat kommit Stobfeus minne att trängas i bakgrunden. Det bör 

 emellertid vara vår tids och hans universitets skyldighet att skänka läromästaren 

 den hyllning och den vördnad han med rätta förtjänar. — I Lunds universitets 

 hägn framför dess domus academica står därför nu hans byst, ett verk af bildhug- 

 garen Walter Runeberg, och talar för eftervärld, att Alma mater Carolina vet att 

 uppbära minnet af dem af sina söner, som i sin lifstid skänkt hemie sin kärlek, 

 sin sträfvan, sina krafter och sin ära. 



