54 



Carl M. Vävat. 



uti det sidsta 3'ttrade behag och at genom et upriclitigst uch utlåtehgit ,svar fortiena 

 Hr Assessoren.« underwisuing, Gunst och wiinskap denna utl)eder iag mig med mycken 

 wördsamhet och är altijd, etc. 



' Hans von Fereen död 173(3. l'i-esideni i Svea Hofrätt. Fader till Fredrik Axel von Fersen. 



' Assessor Nils Boy f. i Stockholm 1683, död 1739. Stud. i Uppsala, Oxford, Leyden. Med. 

 D:r i Harderwijk 1709. Faltmedikus vid Armeen i Skåne 1710. Deltog såsom sådan i slaget vid 

 Helsingborg. Provinciallakare i Nerike 1715. Stadsfvsikus i Stockholm 1724 och Assessor i K. Col- 

 legium medicum. Amiralitetsmedikus 1737. »Han var en artig och behaglig nmgangesman, pålite- 

 1ig Liikare och oförtruten i vården af .sjuka, ntomdess mycket kunnig i Fransyska och Engelska 

 språken, och be^\ andråt i Historien . 



CD '^'<'^'' beteckning för - nitrum < . 



q", Mars tecken och o'-'*^) Martis, betecknadt: ■ »ferrum -, järn. 



2. 



Doctor Kilian f^tob?ei Bref till Hr Mc/jisicr Olicich ' angående hans Excelhce 

 G ref Fersens siukdom, Dat. Lund dst. 



Ehuru giiirna iag hade welat, har doch sielfwa omögelighetcn warit mig i wägen, 

 at iag eij förr kunnat beswara Hr Magisterens twenne sidsta hr)gdi:de bref, ty iag har 

 warit ganska siuklig sielf, och i synnerhet nästledne I^åstdag, då iag så wist satt mig 

 före att i detta fallet fnllgiöra min skyldighet, war iag svvårligen angripen af min wan- 

 liga migraine, som altijd wed denna tijden är wärst, och äfwen då hölt mig hela tre 

 dygn, så at det war mig aldeles omöjeliget at då giöra något annat, än ha ondt. Hr 

 Magistern wet så wäl, huru det står till med mig, och om han allenast will wara et 

 redeliget witne, kan iag icke blifwa förtänckt, ty odrägeligt arbete och mycken siuklig- 

 het och wederraöda har iag länge warit underkastad, men nu har iag effter min Gudz 

 behag fådt en anseenligare tillökning på alt, än till alterum tantum och går det altså 

 nu wida öfwer mina kraffter, doch skall iag icke skona dem, så långt de räckia. Men 

 min hiertans Hr Magister det är en så swår sak för mig til at med mina wälmenta Råd 

 rättel. kunna tiena hans Excelhce Högwälborne Herr Cirefwen och Prtesidenten Fersen, 

 så at revera. Hr Magistern må hafwa ondt samwete deröfwer at han fördt mig in uti en 

 labyrinth, hwar utnr iag svvårligen lärer slippa wäl och utan skada, Ty först är det wist, 

 at iag såssom frånwarande alldrig kan få fullkorameligeu blifwa underrättad, om hans 

 Excellences Tillstånd at icke någon omständighet deraf blifwer mig owiss och okunnig, 

 och går det alt lör långt omkring innan ömsom de infallande Twifwels måhl kunna 

 blifwa uplysta. För det andra är det onekeligit, at Hans Excellences tillstånd är af ett 

 wanskeligit och farliget utseende. Men hwem will wara mig Man derföre at, om det 

 skulle wara den allwisa Gudens Behag, at mina Råd skulle eij slå ann, utan fast alldeles 

 utom mit förwållande misslyckas, iag eij finge bära skulden såsom den der antingen 

 giordt för mycket eller för litet, och alt så på min heder skulle lida alt för mycket 

 skada, detta har iag så mycket mer at fruchta som hans Excellence jemte mig hafft en 

 Ijerönimelig Medicum, som om alt hafft andra och aldeles stridiga Tanckar med mig, 

 hwilckeii, ehuru from och honnet Man han är, lärer ändock wara en Menniskia, och 

 altså samma swagheter som iag och en annan underkastad, så att han eij annat kan 

 än något förtryta derpå att en annan af mindre förtienst än han och obekant skull 

 blifwa honom föredragen och hafwa bättre Credit. x\It hwad iag skrifwit och rådt sidst, 

 tillförne och nu, wet min Gud, att dett är hiertment, och sådant att iag icke förstådt 

 drt biitti'c; J medlertijd, om Gud skulle beliaga skicka annat .slut än iag hiertcl. (inskar, 

 lärer icke detta ])rivilegera mig, at ju icke då mine raisoner blifwa ansedde för ogrun- 

 dade och hela min wäbnenning föixlömd. Detta alt oaktadt har iag icke welat underlåta, 

 at wisa än widare en trogen omsorg om en så hög herres conservation, och till lika min 

 aldra ödmiukaste lydna emot h:s ffilggretl. p]xcell:ce wår Nådige Cantzlers Befallning. 

 Gifwe (iud det må skie i en god stund. 



