86 



Carl M. Fürst. 



amor, alios vana gloriolse cnpiditas, nec paucos etiam aviditas rei familiaris augendse 

 siimma, quos omnium vilissimos et ineptissimos judico, ad scribendum compulit; interea 

 tamen omnes suis opellis vere philosophant! bus, inter quos Te merito tuo, Vir Erudi- 

 ditissime, suspiciam, aliquid nonnumqvam et voluptatis et usus afferunt. Alias pîofecto 

 nescirem, an magis vituperanda, an véro laudanda consvetudo ilia disputandi in supe- 

 rioribus artium Schölls adeo frequeus at solennis, libellorum foecundissima utiq. parens. 

 Id tamen commodi apud nos imprimis habet hic mos, quod sic nounumquam lucubra- 

 tiones eruditorum lucem videant, quae alias seternis pressse tenebris périrent, cum Lite- 

 ratorum hic ut plurimum satis angusta res familiaris sumptus graviores segre ferant. 

 Haec de Academicis nostris Dissertationibus dicta sufficiant. Forte non-iuiquus comici 

 vestri ingeniossimi verba acclamas : 

 Lige saa hos os. 



Qvod ad Acta nostra Literaria attinet, quœ prœter B. Bromeiii Lithographiam 

 Svecanam Ulis insertam, cujus supplementum ob praematurum auctoris obitum desi- 

 deratur, jjauca admodum Physica comprehendunt, longe plura philologica et anti- 

 quaria, heic non prostant venalia ; conabor autem per amicos Holmiae vel Upsalise de- 

 gentes tibi procurare, siquidem nondum exemplaria divendita sunt et distracta, nam, 

 nisi fefellerit me rumor quidam, ob œris alieni copiam bonis cédera coacta fuit Vidua 

 illius Bibliopols', quse haîc suis impensis ediderat. Interea ne omnino nunc nihil facisse 

 videar, transmitto Tibi, Exoptatissime Fautor, Sj^ecimina duo Lithographie Bromelianse 

 à B. Auctore mihi olim missa et ipsius manu etiam maculata, an potius nobilitata; 

 imperfecta quidem, sed fortassis [non] opusculum seorsim Impressum, quantum ego scio, 

 non exstat. His addo brevem ejusdem auctoris introductionem, in notitiam metallorum, 

 mineralium et ceterorum fossilium vernacula liogva conscriptam, nec non Budbecki de 

 tSceptro Carolino Dissertationem. Alia alio tempore sequentur plura. Quod si, Tibi, Vir 

 Amplissime ipsa rerum naturalium coUectio curse cordiq. fuerit, promptam paratamq. 

 raeam in his quoq. colligandis, prsecipue vero Scaniœ nostras fossilibus operam Tibi pol- 

 liceor, et si quid pneterea fuerit, in quo Tibi mea (jvaliacunq. officia utilia reputaveris. 

 Vale interea, et ut coepisti amore et benevolentia prosequere 



Tui cupidissimum. 



[Förlåt mig, vidtfräjdade man, att jag på Edert synnerligen älskvärda och lärda bref 

 af d. 25 September nödgas svara helt kort och slarfvigt. Jag skulle aj kunna undgå 

 beskyllning för fåfänga och skryt, om jag i många ord försökte ursäkta detta förhål- 

 lande ; det är därför bäst att blott vädja till Eder Öfverseende godhet. Ni är ju själf en 

 strängt upptagen läkare och bör alltså väl förstå, hur besvärligt en af ohälsa bruten 

 och af mångfaldiga bekymmer och bestyr öfverväldigad läkare har det. Jag är Eder 

 emellertid synnerligen tacksam för Eder välvilja att inbjuda mig till vänskaplig bref- 

 växling, en sak, som beredt mig den största glädje, och för att Ni ej försmått den 

 uppsats De nummulo Brattensburgiensi, som jag genom en tjänare hos herr bokhand- 

 laren Rothe i Köpenhamn tillsändt Eder. Och jag kan ej utan den lifligaste tacksam- 

 hetsbetygelse nämna de intressanta och högst sällsynta afhandlingarne af Borrichius och 

 Mastens. De Docimastice metallica och de Unguibus monstrosis, som Ni skickat mig. 

 Det skall alltid vara min lifliga önskan att söka göra Eder tjänster tillbaka. Jag be- 

 klagar dock, att hos oss skörden af skrifter inom det naturalhistoriska området är så 

 klen och att de få skrifter af detta slag, som utgifvits, äro förhanden i så få exemplar, 

 att deras förnämsta värde består i deras sällsynthet. Jag skall emellertid hädanefter 

 på det samvetsgrannaste bemöda mig om att för att göra Eder att nöje samla, eller 

 rättare sagdt, med största girighet hopskrapa dylika afhandlingar, äfven om ej alla äro 

 värda att komma inför Edra och andra för grundlig lärdom vidtfräjdade mäns ögon. 

 Dock anser jag ej den samling sakna aht behag, som företer en, om ock aldrig 

 så anspråkslös, bild af själf va världsalltet, för så vidt man nämligen om den kan säga: 



