Kilian Stobpeus och hans brefviixling. 



87 



»Sunt mala mixta bonis, sunt et mediocria multa». Olika äro förvisso både bevekelse- 

 grunderna och själs- och omdömesgåfvorna hos dem, som skrifva föi' att publicera, hiär 

 såväl som öfverallt. Den ene tar sig för att skrifva af verklig kärlek till sitt ämne 

 och till vetenskapen, den andre af tom ärelystnad; ej så få taga till pennan af snikeI^- 

 het i hopp om att kunna öka sina inkomster; af alla anser jag dessa senare vara de 

 mest föraktliga och de största narrarne. För en sann filosof (och som en sådan skall 

 jag alltid vörda Eder för Edra förtjänsters skull), kunna de dock alla understundom 

 genom sina arbeten i någon mån blifva till glädje och gagn. Eljes skulle jag förvisso 

 ej kunna säga, om man bör mest tadla eller prisa den i högre lärdomsanstalter så 

 allmänna och vanliga disputationsseden, som föder af sig en sådan massa småskrifter. 

 Dock har denna sed särskildt hos oss den fördelen med sig, att de lärde på detta sätt 

 ibland kunna få ett tillfälle att utgifva resultaten af sina underscikningar, hvilka eljes 

 skulle försvinna i evigt mörker, då ju lärdomsidkarne häri för det mesta befann sig 

 i knappa omständigheter och ej lätt kunna gå i land med tyngre utgifter. Vare detta 

 nog sagdt om våra akademiska disputationer. Kanske är Ni ej obenägen att liärvid 

 utbrista i Eder snillrike lustspelförfattares ord: »Lige saa hos os'». 



Hvad våra Acta Literata angår, innehålla de förutom salig Bromelius Lithographia 

 Suecana, som i dem finnes införd och som behöfver ett supplement på grund af för- 

 fattarens förtidiga död, helt få fysiska afhandlingar, men så mycket fler filologiska och 

 antikvariska. De finnas ej här till salu. Jag skall emellertid genom vänner i Stock- 

 holm och Uppsala söka skaffa Eder dem, så framt ännu ej alla exemplar utsålts och 

 skingrats; ty om ryktet säger sant, har bokhandlarens enka, som på sitt förlag ut- 

 gifvit dem, nödgats göra cession. För att Ni emellertid ej må säga, att jag ingenting 

 uträttat, skickar jag Eder, värderade gynnare, tvänue specimina af Bromelius Jvitho- 

 graphia, som författaren en gång sändt mig och som bära märken, eller rättare sagdt, 

 adelsmärken efter hans hand. De äro visserligen ofullbordade, men, så vidt jag vet, 

 torde ej arbetet stå att erhålla i separattryck ^. .Jämte dessa sänder jag en kort in- 

 ledning till metallernas, mineralernas och öfriga fossilers historia på modersmålet af 

 samme författare och äfven Rudbeckius' dissertation De Sceptro Carolino. Fai annan 

 gång kommer mer. Men om Ni intresserar Eder för själfva samlandet af naturalier, 

 lofvar jag att gerna och beredvilligt stå till tjänst med en insamling af sådana, sär- 

 skildt af fossiler här från Skåne, och dessutom i fråga om allt annat, där Ni möjligen 

 kan anse mina tjänster, hur obetydliga de än må vara, af nytta för Eder. Farväl 

 emellertid och låt mig, såsom Ni börjat, allt fortfarande få vara innesluten i Eder tiil- 

 gifvenhet och välvilja. 



Tillgifnast.] 



' Kilians svar till Trojanen i Helbergs komedi Ulysses af Ithacien. 



- Om värdet af denna gåfva får man en uppfattning genom Ährlings not till Linnés bref 

 254 (not 8), där han efter Sacklén säger, att detta arbete räknas ibland de mest sällsynta böcker, 

 emedan det styckevis infördes i Acta lit. et scient, och endast några fä exemplar särskildt trycktes. 



Bref från J. Foss. 

 2. 



Nobilissime atq. Eruditissime Domine Professor ! 



Nullus dubito. Vir Celeberrime, ([vin excusatum me habeas, qvod tam diu ad 

 gratissimas Tuas literas, Lundå III Id: Decembr: anni proxime elapsi ad me exaratas, re- 

 sponsum distulerim, occasione qvippe destitutum, nuUo allo sese offerente modô, nisi 

 qvoties faraulo Bibliopohe nostri Domini Rothe Lundam adiré contingit. Non difîiteor, 

 qvod ultimam occasionem ante aliqvot menses per nonimatum famulum pra'terire co- 

 actus fuerim, prie immoderato htemorrhoidum Huxu cum atrocissimo dolore, lecto tunc 



