88 Carl M. Fiii-st. 



temporis detentus. Übstrictum adeo me Tibi reddiderunt, qvfe ad me misisti, Sche- 

 diasmata, ut, qvid retribuam, nesciam, cum in ipsorum lectione tantillum voluptatis 

 inveuire possit defatigatus à molestiore Praxi clinica animus ; neq. sine maxima gratia- 

 rum actione humanisaima Tua promissa, tam in colligendis fossilibus, qvam in con- 

 qvirendis mihi cum tempore istiusmodi natura; schediis, me oblectarunt, licet 

 Tecum fatear, non omnia cum debito judicio semper esse exarata, cum non cuivis ho- 

 mini contingat adire Corinthum. Eruditissinife Tuœ de consvetudine disputandi in 

 Academiis sententite non possum non album adjicere calculum, cum in ea sim opi- 

 nione, qvod receptus a Scholasticis ille mos ad Scholas potius relegari deberet, ut ha- 

 berent, in qvo lingvam exercèrent, juniores, provectioris autem letatis Viris seria in 

 Academiis tractare magis conveniret; rarissime enim ilium in finem, uti revei'a fieri 

 deberet, iustituuntur hodie Disputationes, ut Veritas ex oppositiouibus elucescat, sed 

 tantummodo, ut PrfBses ipse, licet absurdissima interdum defendat, triumphum tarnen 

 canat et victoriam talem qvaletn reportet. Qvte itaque de Comico nostro scribis, ita cer- 

 tissime se habere, nonnulise ex prtesentibus,. prsesertim illis, qvas nostri Medicinse Pro- 

 fessores habuerunt, Dissertationibus, qvarum 5 Tibi trausmitto, fidem facient ; 4 scilicet 

 Dethardingii et unicam Buchwaldi; harum omnium Auctores sunt ipsissimi Prsesides, 

 licet ex nonnuUarum inscriptione nemo non Respondentem pro Auctore haberet. Am bo 

 hi Professores oppositis sibi invicem ingenii dotibus inclarescunt : prior enim, ab Academia 

 Rostochiensi ad nostram prœterito anno evocatus ex hoc tempore Rector magnificus, 

 linguam satis promptam habet, sed rita rerum connexio in ipsius scriptis desideratur, ut 

 Barbarismos hinc inde obvios taceam, posterior è contra ex TACITO respoudere optime 

 didicit, nisi qvoties Germauam linguam intermiscet, Latina lingua non sufficienter instructus, 

 unde evenit, qvod uterque ab opponentibus Studiosis, non sine scandalo Auditorii, turpiter 

 ssepissime vapulet, verbis tamen, non verberibus. Hisee adjunxi G Dissertationes Historicas et 

 Philologicas a Civibus nostris Aeademicis habitas, politioris sane prte antecedentibus 

 eruditionis specimina: duas nempe Hemmeri, binas Anchersenii, cum unica a Munthe 

 et altera a Kulicben elaborata, qvte non despero, qvin majorem forsitan apud Te ap- 

 plausum inveniant, conspectui Tuo longe digniores, inprimis cum audiverim ab amicis- 

 simo meo Cognato Nicolao Fossio, Consiliario Status, (qvi salutem Tibi plurimam dicit 

 cum maxima gratiarum actione pro benevolentia ipsi prœstita, dum ante aliqvot annos 

 recuperatiouem sanitatis in usu aqvarum mineralium prope Helseburgum i|va3rebat) gra- 

 tissima Tibi esse Historica scripta. Addidi etiarn Musaei Keckhofiani catalogum una cum 

 Schediasmate qvodam Germanico de Calce etc: 



Vale, \'ir Amplissime, et ulteriore benevolentia atq. amore proseqvi perge 



Tibi ad qvtecunq. officia promptissimum, 

 ac paratum semper futurum 



Hafniaj d. 24 Septembr. J. Foss. 



1734. 



[Högädle och höglärde herr Professor! 



Jag tviflar ej på att Ni skall ursäkta mig, att jag uppskjutit att svara pä Edert 

 välkomna bref af d. 11 sistlidne December. Jag har nämligen ej haft något tillfälle 

 därtill, emedan ingen ani:ian lägenhet erbjuder sig än då hr. Rothes, vår bokhandlares, 

 tjänare får i uppdrag att begifva sig till lAuid. Jag tillstår, att jag nödgades låta det 

 sista tillfället att begagna mig af nämnde tjänare för flere månader sedan gå mig 

 förbi, emedan jag då måste ligga till sängs på grund af ett häftigt anfall af haemor- 

 rhoider, som åtföljdes af våldsamma smärtor. De uppsatser, Ni sändt mig, ha 

 gjort mig Eder så förbunden, att jag ej vet, hvad jag skall sända i gengåfva, all- 



