Kilian 8to))ïens ovh hans Ijrefvilxliusj;. 



91 



välvilja, ädle gynnare, må i mitt ställe föra min talan. Jag ))l\'ges nämligen att alltid 

 slå på samma städ och på nytt skjuta skulden på de förhinder, om hvilka jag mer än 

 ea gång förut talat. Jag skulle förvisso ej utan skäl frukta, att Ni i själfva min klagan 

 fann mycken fåfänga och mycket af den lärda dåraktighet, som man brukar kalla pe- 

 danteri, om jag ej funne mig berättigad att vänta en mildare dom af Eder opartiskhet, 

 käre vän, helst som min ohälsa är Eder allt annat än obekant. Jag ber Eder blott att 

 ej anse mig otacksam, därför att jag ej kunnat och ännu ej kan visa mig tacksam. 

 Därför vill jag enträget uppmana Eder att välvilligt mottaga och hålla till godo med 

 detta bref och medföljande småskrifter. Xog skulle jag önska, att jag kunde skicka 

 mer och bättre, om jag därtill hade tillfälle, men Ni känner ju redan af gammalt, att 

 vår högskola, hvars produktivitet eljes är rätt berömvärd, föga har att komma med af 

 sådant, som intresserar Eder. Vidare hoppas jag, att Ni ej tar illa upp, att jag ber 

 Eder om fortsättningen på M. I-". J. Ancherseus lärda afhandling De Solduriis, hvars 

 fjärde del Ni senast sändt mig. Ty förgäfves har jag bedt Edra bokhandlare göra mig 

 denna tjänst eller, om man så vill, visa mig denna ynnest. De ha blott tyska arbeten 

 och anse det under sin värdighet att sälja disputationer. Om jag i min ringhet kan 

 göra Eder en återtjänst, skall detta alltid vara mig ett syrmerligt nöje. Befall blott: 

 det är min plikt att lyda, och Ni skall under alla omständigheter finna mig beredd att 

 göra Eder hvarje tjänst. Ni önskar. 



Lund, December Eder ödmjukaste tjenare 



(1734). . K. S.] 



Bref fran professor J. Poss. 



3. 



Nobilissime et Experientissime Domine. 



Ignosce, \'ir Clarissime, (jvod ab illo tempnre, a i|Vo ultimiC Tua:; grafissiniic 

 literaî, die '25 Novembr: 1734 exaratfe, ad me pervenerunt, responsionem diffère 

 coactus fuerim, omni occasione hue usqve destitutus. Nescio qvas grates Tibi 

 referam pro transmissis mihi pnecedente anno Dissertationibus, qvibus binis vicibus 

 Bibliothecam meam augere Tibi plaçait, qvas inter maxime me delectarunt binte Tute 

 pererudita? Lucubrationes Academicas. Q.vam vellem, qvod œ(|ve gratas Tibi remittere 

 possem ! sed, ut desint vires, tamen est laudanda voluntas; remitto igitur Particulam 

 secundam et tertiam Dissertationis Domini Anchersen de Solduriis cum duplici Sche- 

 diasmate de reperto novo Cornu aureo altero Idiomate Germauico, Danico altero addi- 

 tamentis aucto ; hisce adjunguntur duo iSchediasmata Germanica, statum controversial 

 inter Regem Nostrum ('lemeutissimum et Magistratum Hamliurgensem satis notœ con- 

 cernentia una cum Edicto Hamburgensi et Carmine qvodam Danico satis lepido ad 

 Dominum Thura a Prrt'nobili (jvodam data cum ipsius responso. Plura hac vice ad Te 

 scribere, nec tempus, nec occasio permittit, c|vam arripere volui, ne nimiïe me negli- 

 gentife accusares. Excusationem ita(j. a Tua Humanitate spero, qvod tilum abrumpere 

 cogar, et credas, Fautor Amantissime, obsecro, me ad cineres uscjve permausurum. 



Vir Nobilissime et Amplissime! 

 Tui nominis (Xiltorem, et ad qva^vis officia 

 Tibi Tuisq. prœstanda promptissimum 



Hauniœ die 9 Februar 

 1736. 



J. Foss. 



