96 



Carl M. Fürst. 



hjärta önskar jag Eder emellertid, att den Högste, den allvise och allsinäktige Arkiatern, 

 allt fortfarande måtte skänka Eder framgång i den verksamhet, Ni med Hans kraftiga 

 hjälp hittills utöfvat, och att Han välsignar Eder med allsköns lycka, framför allt med 

 beständig och stark hälsa. Jag beder enträget, att Ni måtte hålla till godo med de 

 småsaker, jag sänder, både mineral och skrifter. Om ni finner något nöje i dessa, 

 skall jag ytterst gärna en annan gång sända mera af samma slag. Men då först skall 

 jag riktigt glädja mig, när jag en gång får se Eder personligen i min samling af natur- 

 föremål, särskildt af fossil, välja ut åt Eder, hvad ni tycker bäst om. De Conchœ ana- 

 tiferte, som ni fått Eder tillsända från Färöarue och som Ni lofvar mig, skola blifva 

 synnerligen välkomna, högt värderade gynnare, alldenstund de ännu fattas i min sam- 

 ling. Och om Ni med något annat har tänkt på mig, som aldrig kan få nog af natur- 

 föremål, skall det förvisso på mig i mitt af sjukdom vållade svaghetstillstånd hafva 

 samma npplifvande verkan som en lifgifvande och kraftig universalmedicin och skall 

 som en sannskyldig trolldryck skingra mina bekymmer och döfva mina smärtor. Ty 

 naturföremål hänrycka mig så genom sin blotta åsyn, att äfven de värsta hypokondriska 

 och rheumatiska smärtor, som eljes skulle varit outhärdliga, däraf på visst sätt mildras 

 och lindras, hvarför också det lilla, jag själf samlat, af mig ständigt kallas för ett smärt- 

 stillande plåster. Men särskildt skola de föremål af denna art på mig hafva en kraftig 

 värkan, som besjälas och lefvandegöres af den kära erindringen om Edert sinnelag och 

 Eder välvilja. Förlåt, att jag blott skickar fragment af våra »Acta litteraria». Gärna 

 skulle jag önska att kunna sända dem i fullständigt skick, om jag blott hade dem eller 

 de här stode att få köpa. Ty om ej lildra bokhandlare skaffade oss ett och annat 

 skulle vi alldeles sakna tillgång till dylika lärda .handelsvaror. Detta har jag alltså blott 

 därför velat sända Eder, att Ni däraf skulle kunna göra l^der ett begrepp om hvad 

 våra samlare särskildt lägga an på. Och hvad Societas Regia Scientiarum Litterarumc^ue 

 i Uppsala för framtiden kommer att sysselsätta sig med, kan Ni, om Ni så önskar, lätt 

 inhämta af en bok, som nyss utgifvits i Tyskland af 1. U. D. och Professorn i Greifs- 

 wald Nettelblad under titeln Schwedische Bibliothec. De indiska frukter, Ni sändt mig, 

 voro för mig fullständigt främmande och okända. Ju sällsyntare de äro, desto kärare 

 äro de mig också. »Hortus Malabaricus», som Ni citerar, finnes hvarken hos mig eller 

 i öfriga bil)liotek här på platsen, ej ens i det offentliga, och det är alltså till ingen 

 nytta, att Ni uppmanar mig att rådfråga detta arbete. Äfven boken med titeln Missious- 

 Nachrichteu har här ännu icke stått att få köpa. Därför ber jag Eder på det förbind 

 ligaste att på de lediga stunder, Ni möjligen kan hafva, på grund af Eder bepröfvade 

 välvilja mot mig gifva mig en förteckning på rikhaltigare litteratur beträffande dessa 

 ämnen. Finge jag äfventyra en gissning, skulle jag vilja säga, att de blommor, Ni sändt 

 mig under namnet Siru-Nagel-Pu, äro frukter af något slags kanelträd, ty både utseendet 

 och smaken, som kommer Cassiakanelen mycket nära, synes bekräfta detta. Dessa en- 

 samixia har jag redan förut haft liggande i en gammal apotekslåda under namnet »Carpo- 

 balsamum» tillsammans med Fagarœ Avicennas. Résina Cancalon är jag böjd att tro 

 vara ett species af Cancamon och hafva rätt stor likhet med gummi-Animes (?) på 

 apoteken. »Kukkil» förefaller mig vara ett species af Lacca och »Kligaram-padtei» Vor- 

 mii välluktande indiska bark. »Margorium» torde vara fibrer af en amerikansk Aloe 

 med långa, spetsiga blad, som Mexikanerna kalla Mangvev eller Magey, Engelsmännen 

 Mangurie-Tree. Men det är kanske i fråga om både detta och det öfriga bättre tiga än 

 illa tala.] 



Bref från doktor Grothaus. 



2. 



Öfversatt från latinska brefvet i Lagerbrings Samlingar. Den 8 november 1781. 



[Ett fartyg, som nu med det snaraste skall återvända till Ystad, har gifvit mig 

 ett lägligt tillfälle att förklara, hvarför jag ännu ej, såsom jag lofvat, besökt Edert hem. 

 På bestämd tid voro vi båda, både Hersleb ^ och jag färdiga att företaga vår resa 

 till Skandinavien. Men vår nådiga änkedrottning Anna Sophia, som angripits af en 



