V20 



Carl M. Fürst, 



Die Acta Literaria Suecite so bisz a:o 1733 inclusive habe, werden hoffentlich dor- 

 ten zu haben seijn, so nun dasz Jahr 1734 und folgende auch schon ediret, bitte sel- 

 bige für mir zu kauffen & mit erster occasion mir zu senden. Den kosten zahle mit 

 allen danck. Adieu. 



1 Johann Heinrich von Seelen, f. 1688, d. 1762. Rektor i Lübeek 1718. Produktiv författare. 



Bref från d. v. docenten Levin Möller. 



Levin Millier, f. i Ryd i Skåne 1709, student i Lund 1726, magister 1734, 

 docent 1735, professor i logik och metafysik i Greifswald 1742, hade där i början 

 en hel de! obehag med sina kolleger, som ej gärna sågo svensken, hvilken troligen 

 genom sina förnäma förbindelser fått anställning vid universitetet. Han blef teo- 

 logie doktor 1750 och prof. i teologi och pastor i St Jacobs kyrka i Greifswald 

 1752, domprost i Linköping 17G3, död 1768. Han var, då brefvet skrefs, anställd 

 hos Christina Piper (se bref från henne) såsom lärare och guvernör för hennes 

 dotterson, grefve Nils Adam Bielke. 



1. 



Ädle och Höglärde Hr Archiater 

 Min Höggunstige Gynnare. 



Det pyra, det poma, qui non habet aurea dona. .1 nödfall får man hielpa sig 

 med glasögon, och dansa effter sång, när man ei har Instrumental musiijue. Derföre 

 effter iag så i anledning af min skyldighet, som löö'te är förbunden, at upwackta Hr 

 Arch : med några rader, och kan ei beskrifwa konsten at giöra guld eller något annat 

 wicktigt ährende: får iag skrifwa de Luna caprina, då iag tar mig den friheten at be- 

 rätta, det en fråsza giordt mig visite på några dagar, men har nu lyckel. farit sina 

 färde. Jag giör mig äfwenwäl derom aldeles försäkrad, at Hr Archiatren i synnerhet wid 

 detta tilfället ei lärer anwända lediga stunder på at läsa någon andelig, Mysticus, Hr 

 Gråtögds Bittra tårekälla, Fru Wåps Anderijka och mot al påkommande anfäcktning 

 hiert-styrkiande balsam-dosa, eller annat dylijkt, utan fast mehra Sten Dunderwigges man- 

 hafftiga bedriffter i Månen uti sista krig med Solen, eller andra böcker, som förskräcka 

 sin läsare i början med dunder och blixt och alt annat hwad faseligit och förskräckeligt 

 nämnas kan, men är likwäl ei af farligare påföljd, än at en liten Cupidinus pijl kan 

 the brakande molnen föi'dela och aila öfwer hufwud swäfwande olyckor afböja. Jag 

 lefver förthenskuld i thet säkra hopp, at Hr Archiatren ei ogunstigt uttyder, det iag uti 

 min berättelse ei gråter emillan hwar mening, eller länar skrifarten af Cato Major de 

 Senectute än mindre af Jeremise klagewijsor. Kortheten skulle iag wäl beflijta mig om- 

 Men iag är nu af Gundlings parlerande öfver staterna blefwen en sådan pragmaticus, at iag 

 ei kan underlåta wid tilfälle at giöra mina anmärkningar heller reflexioner effter nu 

 warande stylus curiae, och nödgas således at pragniaticera dels för denna ordsakens 

 skuld, dels ock til undwijkande af plickt för gamla moden. 



■] går 8 dagar attaquerade mig Froszan i hufwudwärcks hamn och i samma förklädda 

 gestalt infann den sig äfwenwäl i Måndag utan tvifwel för at bringa mig i säkerhet, 

 på thet hon sedan måtte så mycket desto lättare få öfwerrumpla mig. Emedlertid ör- 

 filade iag henne dycktigt up med sur miölck, wijn, kiärnniiölck, färsk fisk och andra 

 dylijka liqueurer, ei wettandes at det war någon fråsza effter iag ei märkte til någon 

 hetta eller kiöld, (pui raritate febris delectari solet. Men i onsdags då hon märckte mig 

 wara aldeles säker, ufklädde hon sig masken, och angrep mig med några rysningar, wil. 

 jandes derigenom injaga uti mig en fasa ocli förskräckelse, hwarpå fölgde en stark huf- 



