26 



A. V. Bäcklund. 



turdifferensen ej är större, än att vid öfvergången från A till A' storheterna 

 h\ h" ej märkbart ändras, så sluta vi af (12), (12'), (21), (22), att vid denna 

 öf vergång : 



A' A' 



h" dU' -\- h' dU" = (h' — h") f vdP- e{h' + h") j dV. 



A A 



Här skall emellertid, då A och A' äro två stycken af samma kropp, dU" = — dU', 

 och af denna grund: 



A- A' 



(42) e(h' + h") jdV r= [h' — //") [dir + \vdP). 



'a 'a 



Vi förutsätta h'-.h" oberoende af T, däremot dV — ad.T, med a som konstant, 

 och skrifva 



v — m/a, P = JcrsT, m = atomens massa. 

 Kroppens täthet är o, och h är en absorptionskoefficient för värme. Då blir 



vdP = ImdT + '" '^ d{ka), 



och när i foruieln 



'-^ = MT 

 a 



vi få räkna b för konstant, så följer af (42): 



.1 



(43) jdV=(a' + h'J')dr, 



■ .1 



a', b' konstanta, eller rättare, blott föga varierande med T. Dessa konstanters 

 värden skulle i hvarje fall bero endast af den ledare, för h vars inre elektriska 

 differensen (42) skulle beräknas, då däremot n i ekv. (41) beror af både A och B. 

 Hastigheten h' hör där till en atom S i den ena, och till en atom S i den andra 

 kroppen, den förra betraktad då den är positivt, den senare då den är negativt 

 elektrisk (eller omvändt). 



För en tråd- eller stafformig ledare, som med sina ändpunkter är i beröring 

 raed andra dylika ledare, härleda vi af (43) för summan af dess inre elektriska 

 differenser (E) eu formel: 



(44) 1E=^{T, - T„) {n' + // + ^' ), 



T^, utgörande de absoluta temperaturerna för ledarens ändpunkter. Märkas 

 bör dock, att, då, enligt Clausius, tillnärmelsevis, den termoelektriska strömmen 

 med sitt upptagna och afgifna värme, eller, eterns ai'bete inom strömkedjan tillika 

 med arbetet från etern utanför, är att fatta som en reversibel kretsprocess ^), vär- 

 dena på a' oc^ b' böra blifva mycket små i förhållande till värdet på n i (41). — 



') Se t. ex. min »Inledning till theorien för de elektriska etrömmarne», s. 80. Lund 1898. 



