Ôm sammanhanget mellan osmotiskt och elektriskt tryck. 



Sura man af de elektriska differenserna i det föreliggande koncentrationselementet 

 är således i Volt (jfr ek v. (30)): 



således negativt, och inom elementet går därmed strömmen från den mera ut- 

 spädda till den mera koncentrerade lösningen. 



23. Till komuDa, som sagdt, a ioner, och till & ioner. Men dessa 



senare råka ej därför in i samma osmotiska tryck som M^:s molekuler. Om så 

 skedde, skulle 6-ionerna antaga svängningar med nämnda molekulers svängnings- 

 tal. I stället skola 6-ionerna utjämna sina pulsationer med pulsationerna hos när- 

 gränsande a-atomer i Jf^ och härvid med dem bilda (a6)-molekuler, och skulle 

 erhålla ifrågavarande fe-ioners elektricitet. Att de nya (a&)-molekulerna genast 

 dissocieras, eller äro från början dissocierade, betrakta vi som en process för sig. 

 Deras a bortföras emellertid i strömmens riktning, åt till. Och här vill jag 

 vidare ha anmärkt följande. Då den positiva elektriciteten hos a beror på en eter- 

 förtunning, och då strömkedjan genomvandras af enbart förtätade etervågor i en 

 riktning och enbart förtunnade etervågor i den motsatta riktningen, samt de posi- 

 tiva a måste gå emot de enbart förtunnade etervågorna '), så sluta vi, att det är i 

 den positiva strömmens riktning som de evtiart förtätade etervågorna framgå. Nämnda 

 enbart förtunnade och enbart förtätade etervågor skola delvis på det sätt vidmakt- 

 hållas af de eterförtunningar resp. eterförtätuingar, som a- och 6-ionerna föra med 

 sig åt resp. M^, att dessa dervid göras motsatt elektriska och så utskicka å 



ömse håll två skaror af sammansatta vågor, med sina förtunnade och förtätade 

 delar i motsatt ordningsföljd, hvilka sedan vid sin fortgång genom A och A' ordna 

 (a&)-molekulerua i lag, hvaraf efteråt, — såsom följer af utvecklingarna i para- 

 graferna 1 och 2, — de samma vågorna splittras i enbart förtunnade och förtätade 

 vågor, som framgå i bestämda, hvarandra motsatta riktningar. 



24. Må A betyda en metallisk kropp och B en annan, äfvenledes metallisk. 

 De skola stå i beröring med hvarandra, och för enkelhetens skull antaga vi, att 

 deras molekuler bestå af blott en atom hvardera. Vid beröringsytan finna vi så- 

 ledes a- och 6-atomer af A resp. B i kontakter med hvarandra. Emellertid skola 

 ^:s och B\s värmevågor ha samma perioder som kropparnes inre punkter ha för 

 sina pulsationer, och då dessa äro olika för båda kropparne, måste vid berörings- 

 ställena deras ytpunkter a och h med hvarandra utjämna sina pulsationer och där- 

 vid, som alltid vid sådan utjämning, blifva motsatt elektriska. Härvid kan det 



^) Hvarlor jag så antar det vara, förklaras i min afhandling »Zur Wellentheorie» etc. å sidd. 

 433, 434 i B. 34 af Math. Ann. 



