öm sammanhanget mellan osmotiiskt och elektriskt tryek. 



15 



de svängiii'igar med ny period, som kropparnes molekuler vid beröringsställena på- 

 tvinga hvarandra, erhålla de molekuler, sorn ha lättast för att utvidga sig, positiv elek- 

 tricitet, och de andra, som ha mindre lätt för att utvidga sig, men då också, efter vårt 

 nyss gjorda antagande, skola ha lättast för att sammandraga sig. negativ elektricitet. 



Men vi måste äfvenledes räkna med den möjligheten, att vid beröringsytan 

 ^.-atomer bilda med i?-atomer nya molekuler, med neutralisering af sin elektricitet 

 och därvid ändring af en potentiell energi i kinetisk. 



15. Men viktigare är följande anmärkning. Enligt hvad som sagts i näst 

 sista stycket af art. 13 är det ingalunda så, att från en molekul separerade atomer 

 förhålla sig på samma vis som fria atomer kunde göra. De separerade atomerna 

 ha egensvängningar, som äro sammansatta af molekulens egensvängningar och af 

 elektriska rörelser af oaf brutet ett och san] ma slag, men det är ej sådana sväng- 

 ningar, som fria atomer utföra. Hvar och en harmonisk svängning, — och sådan 

 anse vi en fri (neutral) atoms svängning vara, — kan väl betraktas som samman- 

 satt af en annan enkel svängning med godtyckhg period och en därtill fogad rörelse 

 af elektriskt slag, men denna senare vore då att fatta ena gången som en hastig 

 sammandragning och gången därpå som en hastig utvidgning af atomen: denne 

 skulle då själf fattas som skiftesvis positivt och negativt elektrisk. Annat inträffar, 

 som sagdt, med en dissocierad molekuls atomer, eller med atomer, som stå i berö 

 ring med hvarandra, ja, äfvenså med molekuler, som beröra hvarandra. 



Om således jämvikt råder inom två kroppar, som stå i beröring med hvar- 

 andra, skulle vi ha rätt att räsonuera om dem, som funnes inom båda ett lika 

 tryck af samma slag, men därjämte kropparne vore laddade med elektricitet af 

 naotsatta slag, till samma myckenhet för båda. Från dessa elektriska laddningar 

 skulle de krafter komma, hvilka skulle medföra blandning mellan kropparne. 



16. Det blir omöjligt, kunna vi förstå af det föregående, af t. ex. det senast 

 näronda, att tvenne kroppar af samma material och af samma täthet bh elektriska 

 genom beröringen, ty därför fordras med nödvändighet, att deras molekuler ha 

 olika egensvängningar, alltså att de äro olika beskaffade. Men om kropparne äro 

 af samma änuie och icke ha samma täthet, så blir det termiska trycket olika hos 

 dem. (»Osra. trycket» formel (26), (29)). Häraf förorsakas blandning mellan krop- 

 parne. Men under det olika tryck, som deras molekuler stå, bli deras egensväng- 

 ningar också olika, och därför bli äfven nu, enligt det föregående, kropparne elek- 

 triska. Skulle särskildt tvenne lösningar föreligga af samma ämne, men af olika 

 koncentratiousgrad, så spela deras i atomer (ioner) dissocierade molekuler en alldeles 

 särskild rol. Om med a, a vi beteckna positivt elektriska och med ft, V negativt 

 elektriska dylika atomer i de två lösningarne, A resp. A , hvarest trycket är p 

 resp. så bli nämnda a, h resp. a', // utsatta för trycken -[- jE^, p — E och 

 p -\- E' , p' — E' resp. För olikheten mellan p och p' skulle åter a och a' råka 

 i olika enkelt-harmoniska svängningar, vid sida om de elektriska. Därmed skulle, 



