12 



A. V. Bäckhmd. 



och däraf förvandlas i vågor med annan period. Jfr art. 3. Det lean bli lika myclcet 

 elektricitet aj hvardera slaget, som kroppen härvid erhåller, och det blir så, när ej det 

 är af en beröring mellan A och B, som de olika värmevågorna komma jrån A in i 

 B och från B in i A, ty då blir det mellan A och B som de två olika slagen af 

 elektricitet fördelas. Innan rörelsen blir stationär, ha A ocli B tillsamman lidit en 

 värmeförlust, men i stället vunnit en lika stor elektrisk energi. Temperatm'en 

 tänker jag n^ig från början lika i A och i B. Den blir det äfven efteråt, men 

 kan tydligen ej behålla samma värde som före beröringen, ty då skulle den ter- 

 miska energiens belopp icke ha ändrats som sådan, men det är just med den 

 vunna elektriska energiens storlek, som den har minskats. 



Består hvarje molekul i A och B af endast en atom, och äro dessa kroppar 

 fuUkomhga ledare för elektricitet, samt A har fått kvantiteten elektricitet q, B kvaii- 

 titeten elektricitet — q, och är elektriska potentialens värde i A, och dess 

 värde i B, så blir den ifrågavarande minskningen i termisk energi lika med 



De hastiga sammandragningar och utvidgningar, som molekulerna erhållit vid 

 kropparnes beröringsyta, ha, som sagdt, gjort dem elektriska, och sedan har däraf, 

 enligt de af mig i Math. Ann. B. 34 p. 429 — 431 utvecklade grunderna, elektricitet 

 vidare framkallats på andra ställen i A och B I dem, då de äro fullkomliga 

 ledare för elektricitet, inträder därför en sådan elektricitetsfördelniug, som gör 

 och konstanta. — I art. 24 skall detta ämne å nyo behandlas. — 



/ 



13. Vi ha dock alltjämt antagit om kropparnes molekuler, att de bevara sin 

 konstitution oförändrad. Men om en molekul består af två atomer, så kan det 

 hända, att den sönderdelas af det tillförda värmet. Kanske att de två atomerna 

 få tänkas ha sina punktuella beståndsdelar blandade om h varandra i molekulen, 

 men dock med dem, som tillhöra samma atom, i samma pulsationer och därmed 

 attraherande hvarandra. Af förhöjdt värme kunna de så fördelas på två skilda 

 områden, ett för hvarje atom, utan att molekulen därför förlorar sin karakter af 

 ett helt. Men antag, att värme ytterligare tillföres, så kan molekulen komma att 

 däraf förstöras. För att inse detta, må vi först bemärka, att partiklar ha helt 

 andra svängningar som fria, än som ofria, och att af denna grund två atomer, 

 som längs en del af sina gränsytor äro häftade vid hvarandra, men eljest äro fria, 

 få egensvängningar af helt ny period, hvilka också blifva egensvängningar för den 

 af dem sammansatta molekulen såsom fri. De två atomernas ifrågavarande sväng- 

 ningar måste blifva af motsatta slag, så länge deras beröring med hvarandra består. 

 Men huru än dessa hvarann motsatta rörelser af atomerna skola fattas, såsom mot- 

 satta pulsationer eller hastiga, isolerade, mera plötshga ändringar af volumernas 

 storlek, af dem uppstå repulsioner emellan atomerna. Motsatta hastiga tyngdpunkts- 

 oscillationer skulle däremot lämna attraktioner emellan dem. (»Osm. trycket» sid. 



