10 A. V. Bäcklilnd. 



i Annalen der Physik und Chemie, Neue Folge B. 31, 1887 sidd. 737, 760). Dylik 

 ändring af elektriska ledningsförmågan ger sig tillkänna i alla de Hallska fenome- 

 nen. Om nämligen den magnetiska kraften står vinkelrätt mot plattan och där 

 kan räknas för konstant lika med (7, och plattans elektriska ledningsförmåga, då 

 kraften ej finnes, är A;, så kan den nu räknas att vara 



taed % som en plattan tillhörig magnetisk konstant. (Se t. ex. min afhandling 

 »Ueber die magneto optischen Erscheinungen» i K. Svenska Vetenskapsakademiens 

 Arkiv för Matematik etc. B. 1 (1903)). — För de ifrå!j;aställda strömmarne skulle 

 vi enligt sid. 7 i min senast citerade afhandling och enligt ekvv. (7) härofvan på 

 följande sätt leda oss till de beträffande formlerna. 



När plattans ena sidoplan tages till xy plan och i sammanhang härmed ^■-axeln 

 tages i den magnetiska kraften 6':s riktning, se vi snart, att potentialen jo.dT i (7) 

 är reella delen af en F{x-\-y\/' — 1). Då nämligen i (7) a =y'(T), blir elektriska 

 potentialen = f{T), och, då strömmen är stationär, måste 



8m 8v 8w _ Q 



samt därmed enligt (7): 



alltså 



Ay=0, v. . här 0 = 0, 



f=X{..:. y), 



nar 



X{x, y) 4 V~l y) = F(x + yV^l); 



alltså /a(i!r = /= reella delen af en funktion af x -\- y^^ — 1, såsom nyss nämndes. 



Af min ofvan citerade afhandling i Vet. Akad. Arkiv B. 1 följer då, att af 

 den magnetiska kraften C förvandlas strömmen (7) i den föreliggande plattan i 

 efterföljande : 



Jc 8 



1 ^ Jc^^2Q2 



(X -f HCY), 



(8) ''■=~1-T1VC^8^<^ + *»''^'' 



w; = 0. 



Kurvorna X = konst., Y = konst, skära hvarandra vinkelrätt. De första äro 

 isotermer. Strömmarne : 



u = 



1 + dx' 

 1 + kVC^dy' 



(9) {v = - 



w = 0 



framgå således längs isotermerna. De betecknas som en transversaleffeht af mag- 

 ueten C. Däremot framgå strömmarne: 



