öm aaintnanhanget. mellan osmotiakt och elektriakt tryck. 



1 



Af värmevågor, som framskickas i en bestämd riktning genom en värme- 

 ledare så som i art. 5 förutsattes, skola således, när hvarje af dess molekuler består 

 af två atomer, dessa molekuler polariseras i vågornas framskridningsriktning, både 

 termiskt (art. 5 i »Osm. trycket») och elektriskt, och dessutom skola, när tempe- 

 raturen ej är konstant, molekulerna bilda sammanhängande lag utmed isotermerna, 

 och en drJdrisk ström, skall uppslå vinTcelrät emot dessa. I art. 10 skall jag tala vi- 

 dare härom. 



9. När värmeledaren i art. 5 står oändligt långt från kan A:s temperatur 

 T vara konstant, och dock A vara såväl termiskt som elektriskt polariserad. Jag 

 vill här endast tänka på polarisationen af det förstnämnda slaget. Därtill hör nu 

 ock, när kroppen är on^gifven af ett för värme oledande medium, ett termiskt yt- 

 lager, som uppstått af den ändring af förtätning i förtunning, och omvändt, som 

 åtföljer reflexionen aj värmevågorna i A från A:s yta. Här skulle, af en dylik om- 

 kastning af tecknet för förtätningen vid reflexionen, ytpartiklarne nu, då värme ej 

 utgår från kroppen, förhindras från att komma i sådana pulsationer, hvari A:s 

 inre partiklar äro stadda. Jfr art. 6 näst sista stycket. Genom sin termiska pola- 

 risation utgör A en termisk motsvarighet till ett dielektrikum, och särskildt för 

 teckenändringen af värmevågens förtätning vid dess reflexion tillbaka från ytan, 

 hvarigenom dess värmeverkan utåt är neutraliserad, en motsvarighet till de pyro- 

 elektriska kristallerna. 



Anmärkas bör, att, om värmekällan blir fullständigt afstängd från A, så att 

 icke längre värmevågor framskickas utifrån genom denna kropp, A ej kan bevara 

 sin polaritet, vare sig i termiskt eller i elektriskt hänseende, men ^:s temperatur 

 blir i alla dess punkter lika. 



10. Jag skall här fortsätta betraktelserna i art. 8 öfver det fall, då värme- 

 vågor framströmma genom en värmeledare A i en bestämd riktning och tempera- 

 turen aftar i samma riktning. Innan värmeströmniugen blifvit stationär i A, har 

 värme däri upptagits och omsatts i såväl termisk energi 



Då förstår jag med p det termiska trycket på en i alla riktningar infinitesimal 

 partikel af A af volumen dV och med p' det elektriska trycket sammastädes. Om 

 partikelns termiska moment betecknas med IdV och dess elektriska moment med 

 id V, så finna vi (jfr art. 5 i »Osm. trycket», där % står i samma betydelse som 

 xp här och i föregående ekv. (1)): 



fpdV 



som elektrisk energi 



fp'dV. 



p== 



2xp 



= 87r^p||XpT och p' = 



