studier öfver poUenslangarnes irritatioiitirörelser. 



7 



med klornatrium endast erhöll negativa krökningar äfven vid användning af så 

 svaga koncentrationer som 0,oooi "/o, ocli att i de LiLiKNFELDska försöken en be- 

 stämd kemisk förening, oberoende aï den koncentration, hvari den användes, i all- 

 mänhet endast utöfvade ett bestämdt slag af retningsverkan (positiv eller negativ), 

 så framgår det tydligt nog, att de båda forskarnes resultat différera i ej oviktiga 

 punkter. Till en del torde detta kunna föi'klaras däraf, att försöksväxterna ej varit 

 alldeles desamma; den hufvudsakliga anledningen till resultatens skiljaktighet torde 

 dock vara att söka i den olika försöksanordningen. Sammet lät nämlig-en det kemo- 

 tropiska retmedlet diffundera ut_ genom väggarne af en PpEPFERsk lercell, som be- 

 fann sig i ett vattenfyldt kärl, hvari försöksrötterna placerats på bestämda afstånd 

 från lercellen, och som var uppstäld på ett darrfritt bord. Måhända förklaras olik- 

 heten i resultat däraf, att rötterna under de af Sammet åstadkomna försöksbetin- 

 gelserna reagera på retningar så svaga, att de ej förmå utlösa en reaktion hos de 

 i gelatin växande rötterna. 



I hvarje fall torde man i)å grund af de nu anförda undersökningarna kunna 

 betrakta det som definitivt fastslaget, att fanerogamernas rötter i allmänhet äga en 

 utpräglad kemotropisk känslighet, ehuru flera ouiständigheter synas tala för, att 

 denna hos olika- arter är både i kvantitativt och kvalitativt hänseende tän^ligcen 

 olika utvecklad. De data, som hittills föreligga på detta område, måste dock i stort 

 sedt betecknas som tämligen fragmentariska, och det torde på goda grunder kunna an- 

 tagas att fortsatta undersökningar, som taga behörig hänsyn till ökologiska förhål 

 landen o. s. v., skola kunna bringa i dagen nya och intressanta rön angående kemo- 

 tropisjuen hos de högre växternas rötter. 



* 



På de områden, där kemotropismen först konstaterades, ha emellertid sedan förra 

 delen af dessa undersökningar publicerades (1901), så vidt det framgår af den förf. 

 tillgängliga tidskrift- och handbokslitteraturen, inga nya rön blifvit offentliggjorda. 

 Allt hvad man för närvarande känner angående svam})hyfe]-nas och polleuslangarnes 

 kemotropism grundar sig på de undersökningar, som i detta hänseende utförts och 

 publicerats af Myioshi och författaren och som i flera hänseenden måste betecknas 

 som tämligen ofullständiga. Det är denna lucka, som de föreliggande undersöknin- 

 garne afse att utfylla med hänsyn till pollenslangarnes kemotropism. 



Metodiken har i stort sedt varit densamma som Ijeskrifvits i Studier I. fTn- 

 der undersökningens gång har emellertid dels vissa modifikationer af försökstekni- 

 ken visat sig vara förmånliga, dels ha vissa felkällor framträdt i en skarpare dager, 

 hvilket gör det nödvändigt att förutskicka några anmärkningar angående försöks- 

 tekniken. 



