8 



Bengt Lidforss. 



II. Metodologiska anmärkningar. 



Med afseende på kultursubstratet har det i flera fall befunnits synnerligen för- 

 delaktigt att i stället för gelatin använda agar-agar, hvarvid 1-procentiga lösningar 

 visat sig äga den lämpligaste konsistensen Fördelai'ne med agar-agar ligga icke blott 

 i substansens otjänlighet som näringsubstrat för bakterier, utan också och hufvud- 

 sakligast däri, att många pollensorter, som i sockergelatinlösuingar antingen alls 

 icke gro eller också blott drifva förkrympta eller dåligt utvecklade slangar med för- 

 svagad vitalitet, i agar-agar däremot utveckla fullt normala, lifskraftiga slangar. Or- 

 saken till gelatinets mindre lämplighet i dessa fall är utan tvifvel att söka i de för- 

 oreningar, förnämligast kalksalter, hvarmed denna substans vanligen äi' behäftad ; 

 emellertid har det ej lyckats mig att i nämnvärd grad undanrödja dessa olägen- 

 heter, vare sig genom dialys eller extraktion med destilleradt vatten eller utspädda 

 syror. 



Genom ätt använda agar-agar har det lyckats mig att framkalla artificiell 

 pollengroning i flera sådana fall, där detta hittills ej varit möjligt. Så t. ex. anför 

 Molisch hvars uppgifter på denna punkt bekräftats af flera andra forskare, att 

 det ej varit honom möjligt att förmå pollenkorn af Graminéer, ümbeUiferer och 

 Compositer att gro i de af honem använda kulturraedierna. Faktiskt har dessa väx- 

 ters pollen 'en afgjord obenägenhet att gro utom på motsvarande märken, men 

 det har dock lyckats att genom användning af socker-agarlösning förmå flera repre- 

 sentanter för de ofvannämnda familjerna tifl pollengroning utanför märket (Zea 

 Mays, Helianfhus speciosus, Myrrhis odorata, Meum athamanticum) . Till och med en 

 HieraciumaTt, tillhörande gruppen Pilosella, dref i 30 °/o rörsocker-agarlösning spo- 

 radiska, men normalt utvecklade slangar. 



I andra fall, och dessa ha varit de talrikaste, har agar-agarns företräde hufvud- 

 sakligen legat däri, att de utväxande pollenslangarne ägt en vida bättre lifskraft 

 än de, som bildats i gelatin. Detta är särskildt fallet med många representanter 

 för familjerna Liliaeeœ, Bromeliaceœ, Butaceœ, Papaveraceœ, Hyärophyllacece o. s. v. ; 

 frömjölet af dessa växter drifver visserligen slangar i sockergelatin, men dessas lifs- 

 kraft är ofta så laedsatt, att den kemotropiska reaktionen alldeles uteblir ehuru 

 den inträder klart och tydligt hos sådana pollenslangar, som växa i agar-agar. Ge- 



1,5— 2-procentiga lösningar, som i vissa fall vore att föredraga, erbjuda den olägenheten, 

 att de alltför hastigt stelna vid vanlig rumstemperatur, och därigenom försvära eller omöjliggöra 

 en orientering af pollenkornen i näringssubstratet. 



^) Molisch : Zur Physiol, des Pollens etc. Sitziber. d. Wiener Akad. math.-naturw. Cl. Bd. 

 OII, Abth. I. 1. Juli 1803. — Lidfoess: Weitere Beiträge zur Biologie des Pollens, Jahrb. f. wiss. 

 Botanik, Bd. XXXIII p. 232 — Ostenfeld: Ber. d. deutsch, botan. Gesellsch. 1904. 



^) Detta är orsaken till att t. ex. pollenslangarne af AgajMntlms umbellatus i Studier I p. 19 

 uppgifvits vara okänsliga gent emot proteinämneu. 



