studier öfver pollenslangarnes iriitationsrörelser. 



17 



tvättad tliymus«, erhållet från prof. Bang. Däremot visade sig ett likaledes från 

 prof. Banö erhållet preparat af nuklein syrad hi ston vara kemotropiskt verk- 

 ningslöst, ehuru oskadligt. Saltsur histon (Bang) och basisk histon (Bang) 

 visade sig båda vara starkt giftiga, utan kemotropisk inverkan. Samma var för- 

 hållandet med nukleo protei d ur lymfkörtlar samt guanylsyra och 

 gl u t a m i n s yr a. 



Med positivt resultat har däremot pröfvats dels en del näringsämnen såsom 

 hokt äggida, hvetehröd o. s. v., dels snitt ur ogrodda frön t. ex. Ricimis-höu, Soja- 

 hönor, bitter mandel, ärter o. s. v. Alla dessa substanser visade sig utöfva en mer 

 eller mindre stark kemotropisk inverkan på pollenslangarne af Narcissus poeticus. 



Anmärkningsvärda resultat ha äfven erhållits angående proteinämnenas in- 

 verkan på äldre, försvagadt pollen. Så t. ex. har det visat sig, att Narcissus]io\\Qn, 

 taget från blommor, hvilka under en vecka förvarats (med stjälkarne stående i vatten) 

 i laboratoriet, ej grodde i 20 7o rörsockergelatinlösningar utom i proteinkornens 

 omedelbara närhet. Här inträdde äfven kemotropism, men denna var starkt för- 

 svagad. Pollen, som efter en torr, varm period hemtats ur från för 14 dagar sedan 

 afblommade pingstliljor, grodde i 7 % rörsockerlösning endast i kanterna af pre- 

 paratet, där lösningen koncentrerats genom afdunstning, samt dessutom i omedel- 

 barhet af fragment af växtprotein, där äfven kemotropism inträdde. I detta fall var 

 alltså proteinsubstansen i stånd att häfva en genom för högt turgortryck uppkom- 

 men sistering af tillväxten. Liknande iakttagelser ha äfven gjorts i andra fall 

 t, ex. med frömjölet af Buta gravcolens. 



Vallota purpurea. Frömjölet af denna växt lämpar sig synnerligen väl för 

 fysiologiska studier, dels emedan det gror nästan lika bra i ren gelatin eller agar ^) 

 som i 1 — 10 % rörsoekerlösning, och dels därför att de utväxande slangarue äga 

 en synnerligen starkt utpräglad kemotropisk sensibilitet, som emellertid med afse- 

 ende på de retande ämnenas kemiska kvalitet fullkomligt öfverensstämmer med 

 Nurcissus. De ifrågavarande försöksprotokollen förbigås därför i detta samband, 

 däremot har det onekligen sitt intresse att skärskåda de resultat, som erhållits vid 

 försök angående den inverkan, som andra växters märken och stift utöfva på 

 pollenslangarne af Vallota. Ur de hithörande protokollen må följande data an- 

 föras, hvarvid bör anmärkas att samtliga dessa kulturer utförts i 5 7o rörs. -gelatin- 

 lösningar. 



Torenia asiatica: märket och stiftets snittyta utöfvar stark pos. kemotropisk 

 retning. 



Sahna sp. : märkefiikarne reta svagt, stiftets snittyta tydligt. 



Thunbergia allata.: stiftets snittyta attraherar; öfre delen af stiftet och märket 

 verkar tämligen giftigt, så att en möjligen förhandenvarande kemotropism maskeras. 



Cyclamen europceum : märke och stift synas verkningslösa, stiftets snitt3fta ver- 

 kar mycket giftigt. 



') För många Narcissinéers pollen s_vnes gelatin vara ett lika lämpligt knltursubstrat som agar. 

 Lunds Univ:s Årsskrift. N. F. Afd. 2. Bd. 1. 'ii 



