40 Bengt Lidforss. 



mån de diffunderat ut i mediet ^). Orsaken till den relativt ringa syreproduktionen 

 torde vara att söka dels i de använda växtdelarnes specifika beskaffenhet, dels i 

 den omständigheten att assimilationsenergien blifvit nedsatt pä grund af mediets 

 sockerhalt, i det att de gröna cellerna utifrån upptagit socker, som vid en anhop- 

 ning i cellen till en viss koncentration nedsätter eller eventuellt fullständigt för- 

 lamar kolsyreassimilationen 



Det nu berörda förhållandet bidrager att i afsevärd grad inskränka använd- 

 barheten af syrgasafsöndringsmetoden i och för påvisandet af negativ aërotropism. 

 Ty redan när det gäller sådana pollenslangar, hvilkas gronings- och tillväxtoptimum 

 ligger vid 20 7o rörsocker, nedsättes ofta de klorofyllförande cellernas assimilations- 

 energi högst betänkligt, och i sockerlösningar af 25 — 40 % röi'socker kunna i re- 

 geln inga resultat påräknas. A andra sidan är den metod, enligt hvilken Molisch 

 trodde sig kunna påvisa och faktiskt i vissa fall påvisat en negativ aërotropism, 

 ej heller användbar i oinskränkt grad, då ju äfven i starkt fuktigt rum en af- 

 dunstning äger rum och härigenom, liksom äfven genom de växande poUenslan- 

 garnes vatten upptagande, betingelserna för osmotropisk retning komma till stånd. Det 

 lider dock intet tvifvel, att dessa svårigheter i framtiden skola kunna öfvervinnas 

 genom en rationellt varierad försöksanordning (användning af gröna celler med hög 

 och i nödfall med konst stegrad turgor o. s. v.). 



På det stadium, där pollenfysiologien för närvarande befinner sig, kan emel- 

 lertid redan med bestämdhet fastslås, att aërotropismen ingalunda, såsom fallet sy- 

 nes vara med kemo- och osmotropismen, är en retbarhet, som tillkommer flertalet 

 eller kanske alla pollenslangar. Den är tvärtom med säkerhet begränsad till vissa 

 bestämda familjer, släkten eller arter. Otvetydig aërotropism har jag hittills kun- 

 nat påvisa hos flertalet af de i det föregående omnämnda representanterna för fa- 

 miljerna Commelynaceœ, Narcissineœ, Bromeliaceœ, Crassulaceœ, Personatere, Cinchonacece. 



tSIutigen må framhållas, att frånvaron af aërotropism ofta röjer sig därigenom, 

 att poUenslangarne (i kulturer utan täckglas) växa ur gelatin resp. agarlösningen 

 ut i luften. A andra sidan kan den negativa aërotropismen under liknande kultur- 

 betingelser göra sig märkbar däri, att slangarne från pollenkorn, som ligga tätt 

 tillsammans i för öfrigt isolerade grupper, shngra sig tillsammans och bilda form- 

 liga nystan eller bylten. Fenomenet erinrar i viss mån om Paramiaeciernas bekanta 

 benägenhet att hopa sig samman i täta skaror, men förorsakas påtagligen ej af 

 begär efter den utandade kolsyran, utan af poUenslangarnes sträfvan att uppsöka 

 syrgasfattiga ställen i preparatet. 



* * 

 * 



') De resultat, som erhållits genom att nedsänka täckglaskuitiiren under vatten (Studier I, 

 p. 2G), bero tydligen dels på ringa syretillgång, dels diirpå att afdunstningen och därmed möj- 

 ligheten för den negativa osmotropismens inträdande varit fullkomligt upphäfd. 



'O Sapposchnikoff : Ber. d. deutsch, bot. Ges. 1891 och 1893; Ewakt, Journal of the Linn. 

 Soc. 1896, Bd. 31. 



