ÎU 



Gunnar Sjöstedt 



teelse i planktcmproven därifrån, särskilt under månaderna augusti och september. 

 Till vegetationsfärgningar torde det dock mera sällan komma. 



En utförlig beskrivning över en Nodularia-iärgnmg vid norska kusten lämnas 

 av A. Boeck (1859), som vid ett uppehåll i Egvaag i närheten av Farsund 1858 

 hade tillfälle iakttaga en storartad högproduktion av denna alg L , vilken såsom »en 

 skidden, graaliggrön Masse der i lange Taver, lig oppillet Taugverk fiöd om i Vand- 

 fladen». De kringflytande algmassorna drogo sig sedermera längre in i fjordarna 

 och samlade sig där i sådana massor, att de t. o. m. blevo till stort men för fisket 

 därstädes. Nodtdaria-vegettitionen torde på detta ställe haft en synnerligen vid- 

 sträckt utbredning både längs kusten och flera mil ut till havs. »Den omtales at 

 vsere seet saavel ved Hitterö som lsengere henimod Egersund. Ikke heller paa den 

 anden Side af Nsesset (Lindesnäs) manglede den.» Samtidigt iakttogs ett liknande 

 massuppträdande av samma alg även på annat håll, i Kragerö, i Kristianiafjorden 

 samt vid svenska kusten. 1 Bugönees, Finmarken, har samma alg iakttagits av 

 Foslie (W. & N., n:r 1344). 



Från franska kusten, Deauville, Calvados, beskrives av Farlow (1877), Bornet 

 och Thuret (1880) likaledes en periodiskt inträdande, marin vattenblomning av 

 Nochdaria Utorea (= Nod. spumigena), som därstädes uppträdde i sådan myckenhet, 

 att den vid sin likaledes periodvis inträffande sönderdelning vid värme och låg- 

 vatten blev till en verklig plåga för befolkningen i trakten. 



Hos Bornet och Flahault (1886 — 88) finna vi om samma alg följande bio- 

 logiska uppgifter: »Le Nodularia spumigena est une des espèces qui forment des 

 fleurs d'eau, soit seules, soit en mélange avec d'autres Algues. Hofman Bang 

 l'a récoltée dans cet état à Hofmansgave, Suhr à Schleswig etc., et M. F. Schmitz 

 vient de l'observer en immense quantité dans le golfe de Greifswald. Dans les 

 parties abritées du golfe les couches supérieures de l'eau étaient entièrement vertes. 

 La plante n'était pas moins abondante dans le Ryck, petite rivière qui se jette dans 

 le golfe, depuis son embouchure jusqu'à Greifswald, sur une distance de trois quarts 

 de lieue.» 



Slutligen träffa vi hos Francis (1878) uppgifter om en liknande riklig Nodu- 

 laria spumigena-bXomnixxg från mynningen av Murray- fioden i Australien. 



2. Aphanizomenon flos aquse (L.) Ralfs. 



Aphanizomenon flos aquœ betecknas i regel som en sötvattensform och beskrives 

 som sådan av Linné redan 1737 i »Flora Lapponica». I Linnés senare utgivna 

 » Species plantarum» återfinnes den igen under namn av Byssus Flos aquœ med 

 bl. a. följande biologiska data: »Habitat in Mari et omnia aqua, prima œstate, nocte 

 descendit parum, die natat fere». Sedermera finna vi den av C. Agardh (1810) 

 upptagen under namn av Oscillaforia Flos aquœ. Om dess förekomst säger Agardh : 

 »Aquse stagnanti innatat eestate», och i Spec. Alg. (1824) om samma alg: »In super- 



1 Av Boeck beskriven under namn av Conferva pelagica (VVillk 1901). 



