En vegetationsfärgning av Nodularia spumigena i Öresund 



15 



synes det mig, knappast antaga, att denna rikliga Apharäzomenon-veget&tioii med 

 ström och vind kunnat komma ditdrivande särskilt långväga ifrån. De stundom 

 rent av oerhörda Aphanizomenon- och Nodularia-massor, som faktiskt förekomma i 

 dessa trakter, särskilt vid Gotlandskusten, kunna omöjligt vara av främmande ur- 

 sprung utan måste nödvändigtvis betraktas som mer eller mindre lokala bildningar. 

 Vattnets marina karaktär är här emellertid otvivelaktig. Denna rikliga Aphanizo- 

 menon- förekomst mitt ute i Östersjön vid Gotland, Hoborgbank och Oland synes 

 mig på grund härav, även om algen i fråga måste anses ha sin huvudsakliga ut- 

 bredning inom sötvattnet, tydligt ge vid handen möjligheten av en under vissa 

 omständigheter fortsatt utveckling och produktion av denna Schizophycé även under 

 marina betingelser, i varje fall i det endast svagt salta Östersjövattnet. 



Till skillnad från Aphanizomenon är Nodularia spumigena enligt Hensen (1. c.) 

 att betrakta som en ursprungligen fastsittande och först sedermera planktonisk 

 marin form. Av ovan sammanställda lokaluppgifter synes också framgå, att arten 

 eller i varje fall vegetationsfärgningar därav saknas i de från havet nära nog helt 

 avstängda Kurisches och Frisches Haff, enligt Hensen även i Stettiner Haff. I 

 den utåt öppna Danziger Bucht äro däremot enligt Reinee och Lakowitz Nodu- 

 /arm-blomningar mycket allmäuna. Utom i Östersjön har Nodularia spumigena som 

 nämnt dessutom träffats även i Kattegat, Skagerrak, vid norska och franska kusten, 

 där man alltså kan antaga en salthalt av åtminstone ett par procent. A andra 

 sidan föreligga emellertid från Mellaneuropa också åtskilliga uppgifter om Nodularia- 

 förekomst även i sötvatten. 



På grund av denna skiftande förekomst av arten i fråga, å ena sidan i havet, 

 å andra sidan under typiskt limniska förutsättningar, synes det mig kunna ifråga- 

 sättas, huruvida det beträffande denna art, liksom i fråga om Aphanizomenon flos 

 aquce, verkligen är salthalten i det omgivande mediet, som är bestämmande för 

 dessa algers utbredning. Aveu om Aphanizomenon i stort sett har sitt egentliga 

 utbredningsområde inom sötvattnet och Nodularia inom salt- resp. bräckvattenom- 

 rådet, har det ju dock visat sig, att båda formerna mycket väl kunna uthärda 

 ett medium av annan beskaffenhet, den förra salt, den senare sött vatten. Möjligen 

 skulle man kunna antaga andra faktorer med ännu större inflytande på dessa båda 

 arters utbredningsförhållande än just salthalten, nämligen näringsförhållan- 

 dena i det omgivande mediet, möjligen också kalkhalten. Att ljus- och tera- 

 peraturförhållandena härvidlag likaledes äro av mera underordnad betydelse torde 

 vara ganska säkert. 



För en dylik näringsbiologisk uppfattning talar också den omständigbeten, att 

 övriga, ovan omtalade marina vegetationsfärgningar från Östersjöområdet, vegeta- 

 tionsfärgningar av Chlamy domo nas, Brachiomonas, Peridinium, Anabcena baltica, Oscil- 

 latoria Agardhii, samtliga förekomma i näringsrika, mer eller mindre förorenade 

 vatten. Beträffande särskilt de ovan citerade finska vegetationsfärgningarna fram- 

 hålles också föroreningsfaktorns betydelse mycket tydligt av Hätrén (1. c). I samma 



