Tektoniska och petrografiska undersökningar inom Feniioskandias södra randzon < 



Även om de nordvästliga riktningarna göra sig mest gällande i morfologien, 

 tack vare de i denna led förlöpande tektoniska spricklinjerna, äro dock även andra 

 riktningar starkt framträdande t. ex. i Skäralid Alldeles påtaglig är en brytning 

 i nordöstra åssidan vid Skäralid, där man mot Röstånga finner en riktning i NNW 

 i stället för den eljest vanliga i NW till W. Som vi i den följande beskrivningen 

 av Röstångafältet skola se kan man även i detalj följa omkastningen i de tektoniska 

 riktlinjerna. 



Fig. 2. Höjdkarta över Röstångafältets norra del. Ekvidistans 5 ro. 



Lämna vi nrbergsområdet och gå till åsens fortsättning åt SO, märka vi 

 knappast några tektoniska drag i det starkt utjämnade silurfältet. Här är det de 

 glaciala avlagringarna och den postglaciala erosionen som blivit bestämmande för 

 landskapets morfologiska karaktär. En granskning av berggrunden visar oss emel- 

 lertid, att även detta område varit utsatt för de tektoniska störningarna. 



' Det är knappast möjligt att efter de förefintliga kartorna bilda sig en föreställning om de 

 riktningar, som framträda i Skäraåns dalgång. Förf. har därför påbörjat en kartläggning av den- 

 samma i skalan 1: 10,000, och det har därvid visat sig att dalsidornas riktning ofta är resultaten av 

 flera tektoniska spricklinjer, väl synliga i de starkt utpräglade förklyftningsriktningarna. 



