Tektoniska och petrografiska undersökningar inom Fennoskandias södra randzon 



15 



Lerskiffer och kalksten. 



Den kambro-siluriska lagerserie, som följer ovan sandstenen, är vid Röstånga 

 föga blottad. På spridda ställen, mest i bäckfårorna och vid diabasgångarna, finner 

 man dock en mängd smärre skärningar. De i dessa gjorda iakttagelserna hava, särskilt 

 på de senare åren, kompletterats genom upptagande av nya profiler genom vissa 

 delar av lagerserien, som ej förut varit tillgängliga för observation. Vi äga därför nu 

 en tämligen god föreställning om lagerserien i dess helhet. Emellertid finnas ännu 

 några luckor att utfylla. Så hava ingenstädes inom området observerats paradoxides- 

 lagren eller deras hängande, de äldsta olenuslagren, ej heller de kambrisk-ordoviciska 

 gränslagren (de yngsta olenuslagren, dictyograptusskiffern och ceratopygekalken). 

 De delar av lagerserien, som äro tillgängliga, visa emellertid, att denna i sin helhet 

 torde överensstämma med den vi känna från andra ställen i Skåne. Smärre skill- 

 nader finnas dock i såväl faunistiskt som i petrografiskt hänseende. 



Förf. har i annat sammanhang haft anledning närmare undersöka de mellan- 

 ordoviciska sedimenten vid Röstånga och G. Troedsson har lämnat en redogörelse 

 för de yngre ordoviciska lagren. Jag skall därför endast i korthet omnämna dessa 

 bildningars petrografiska beskaffenhet. 



Genom sina undersökningar kom förf. till den slutsatsen, att under mellersta 

 ordovicium sedimentavsättningen varit betydligt större inom Röstångafältet än i södra 

 och sydöstra Skåne. Orsaken härtill kan naturligtvis antingen vara den att sediment- 

 tillförseln varit större inom Röstångafältet än längre söderut, eller också kan den 

 ligga däri att förhållandena vid Röstånga varit särskilt gynnsamma för sedimentens 

 avsättning. Avlagringarnas petrografiska beskaffenhet ger oss ej något bestämt be- 

 sked om, vilkendera av de båda ovannämnda orsakerna, som är den riktiga. Möj- 

 ligen hava båda samverkat. Den fossila faunans sammansättning tyder emellertid 

 på att de ordiviciska lagren vid Röstånga avsatts på grundare vatten äh de lager 

 vi finna i södra Skåne och å Bornholm. 



De äldre ordoviciska lagren, dictyograptusskiffern och ceratypogekalken äro, som 

 förut nämnts, ej kända från Röstånga och vi kunna därför ej yttra oss om vare sig 

 den petrografiska beskaffenheten hos dessa lager eller om deras bildning. Orthocer- 

 kalken är föga blottad, men de få bankar av densamma, som äro tillgängliga, bestå 

 av samma täta, svartgrå typ som vi känna från Fågelsång, Komstad o. a. platser i 

 Skåne. 



Ovan orthocerkalken följer vid Röstånga liksom vid Fågelsång mjuka, svarta 

 lerskiffrar, särskilt karaktäriserade genom sin rika graptolitfauna. Den petrografiska 

 beskaffenheten växlar något i skilda delar av lagerserien. Tunnkluvna skiffrar med 

 plana skiktytor äro typiska för vissa delar av densamma under det att svårkluvna 

 »mudstones» karaktärisera andra zoner. Med förändringar i den petrografiska be- 

 skaffenheten följer i flesta fall även en märkbar förändring av faunan. Graptoliter 

 förekomma ymnigt i de tunnkluvna skiffrarna, mera sparsamt i de tjockkluvna. 



