Tektoniska och petrografiska undersökningar inom Fennoskandias södra randzon 



29 



emellertid föga blottad. Breccian visar i denna norra del en något säregen be- 

 skaffenhet (jfr sid. 30). 



Som inledningsvis framhölls är breccian ingalunda överallt av samma petro- 

 grafiska beskaffenhet. Den kan bestå av tydliga gneisblock, vilka i regel äro hop- 

 kittade med kvarts-cement. Denna typ finna vi emellertid endast sällan. Oftare 

 äro gneisblocken starkt sönderkrossade, mylonitiserade, och det något kaoliniserade, 



Fig. 9. Kvartsbreccian vid lokal 12. 



svagt röda fältspatmjölet ligger då uppblandat med ett rikligt kvartskitt. Den tredje 

 och kanske vanligaste typen av breccian är den som visar block av en tät, splittrig 

 bergart med hällefhntartat eller kvartsitiskt utseende. Cementet är av samma färg 

 och utseende som blocken. Denna typ av breccian benämnes i det följande mylonit- 

 breccia. Den är mycket tydlig vid lokal 17. 



Dessa tre typer hava trots alla olikheter ett gemensamt: de äro alla tre rena 

 gneisbreccior. Det olika utseendet har endast sin grund däri att breccians block 

 här och var blivit krossade eller pulveriserade. Äro blocken något så när stora, ter 

 sig cementet som kvartsådror, hava blocken däremot blivit pulveriserade, har cementet 



