ro 



L. Gunnar Sjöstedt 



Fig. 11. 



Stötlodet. Huvröret sett uppifrån. 

 a hål för ventilstången; b passage för 

 vattnet från slamröret; c huvrörets in- 

 nerkant, på vilken ventilen vilar. 



(1X1.) 



skaffenhet, av lod- och slamrörets längd, 

 tränga ned i vilken sedimentbotten soin ht 



Fig. 12. 



Ventilanordning, a huvrör; b tapp till 

 låsinrättningen; c passage för vattnet 

 från slamröret ; d ventilfjäder; e gummi- 

 packning; f slamrör. (1 X !•) 



blytyngdens storlek och fallhöjd, kunna 

 st, till vilket djup som helst. 



3. Profilens urtagning och vidarebehandling. 



Sedan lodet balats upp, införes en kork i slamrörets nedre mynning. Appa- 

 raten tages sedan isär, slamröret lyftes ut ocb ett nytt insättes. 



Genom en i slamröret underifrån inskjuten kolv tryckes korken och den därpå 

 vilande slampelaren i böjden, varvid det överflödiga vattnet får rinna bort. För 

 att förhindra boitsvämning av profilens ytliga lager övertäckes slamröret med ett 

 stycke finmaskig Müllergas, varigenom vattnet får passera. Därefter tillslutes även 

 slamrörets övre mynning och röret ställes undan för vidare undersökning i land. 



Vid laboratorieundersökningen tryckes slampelaren underifrån försiktigt ut ur 

 röret på tjockt filtrerpapper, där den får ligga en stund, tills en del av fuktigbeten 

 upptagits av papperet. Därefter klyves profilen på längs medelst intill varandra 

 lagda, tunna glasskivor — för kortare profiler objektglas — , vilka försiktigt tryckas 

 ned i slampelarens mittlinie ocb sedan flyttas isär. På så sätt erbålles en synner- 

 ligen god bild av bottnens beskaffenhet i stratigrafiskt bänseende. Sedan avritas 

 eller fotograferas profilen, varefter en närmare undersökning av de olika skikten 

 vidtager. 



