iL' 



L. Gunnar Sjöstedt 



Vad beträffar beteckningarna för vissa av de inom kust- och innanhaven före- 

 kommande bottentyperna, såsom klippbotten, grus- och sandbotten, äro dessa till 

 sin innebörd självklara och omöjliga att missförstå. 



I fråga om uppfattningen av vissa andra marina bottentyper, såsom lera och 

 framför allt vad jag här vill beteckna som marin gyttja, har däremot hos respek- 

 tive författare den största förbistring varit rådande. Dessa båda, var på sitt håll 

 synnerligen karakteristiska och vitt skilda avlagringstyper ha ständigt varit föremål 

 för sammanblandning och förväxling. I den marina hydrobiologiska litteraturen 

 föreligga därom de mest skiftande benämningar, i regel utan närmare morfologisk 

 karakterisering, varför det ofta ställer sig svårt att avgöra, vad som i ena eller 

 andra fallet åsyftas. Då emellertid, som av ovanstående framgår, kännedomen om 

 bottenbeskaffenheten är av största betydelse för en rätt förståelse av faunans öko- 

 logi, följer härav också nödvändigheten av en enhetlig terminologi med hänsyn till 

 ifrågavarande bottenavlagringar. 



Bottenbeskaffenheten i Öresund och södra Östersjön torde lämpligen kunna 

 grupperas i följande bottentyper: 



I. Klippbotten. 



Utgör med remnor, skrevor och fördjupningar ett utmärkt substrat för en rik 

 algvegetation. Uppkommande detritus svämmas undan till skyddade hålor och 

 större fördjupningar, där sålunda gyttjebildning uppkommer. Har vid Skånekusten 

 påträffats vid Kullen. 



II. Blockbotten. 



Bildad av större block (diam. 25 cm. >). Närmar sig sålunda i bottenbio- 

 logiskt hänseende klippbottnen och är som denna, där djupet ej lägger hinder i 

 vägen, karakteriserad av en rik algvegetation. På grund av de talrikare, för ström- 

 men skyddade fördjupningarna i en dylik blockbotten är gyttjebildningen där mera 

 utbredd än på den sammanhängande klippbottnen, där den uppträder mera lokali- 

 serad. Blockbottnen har inom det undersökta området påträffats S. om Kullen samt 

 vid Hvens nordöstra sida. 



III. Klapperbotten. 



Bottnen består av kantiga eller rundade, mindre stenar (diam. c:a 25 — 1 cm.). 

 Vanlig i litoralen, förekommer dock även på större djup, t. ex. Staffansbank i Öre- 

 sund. Ken klapperbotten dock relativt sällsynt. Blandningsformer av denna och 

 följande typer vanliga. Algvegetation relativt riklig. 



IV. Grusbotten. 



Kornstorleken varierande från ungefär 1 kbcm. — 2 kbmm. Vegetationen fattig, 

 beroende på frånvaron av fast substrat. Denna bottentyp iakttagen bl. a. vid östra 

 Skånekusten, öster om Simrishamn. 



