Bottenförhållandena, i Öresund och södra Östersjön 



17 



rör och rörfragment, härrörande från den på och i dessa skikt levande botten- 

 faunan (fig. 15 — 16). Vad algfragmenten beträffar, äro dessa givetvis större och 

 talrikare i de övre gyttjelagren än i de undre. På det hela taget är vidare också 

 den på grundare vatten, t. ex. i sublitoralen avsatta gyttjan av grövre struktur både 

 i fråga om organogena och minerogena beståndsdelar än den på djupt vatten i 

 elitoralen (pelagiska zonen) bildade. 



I den marina gyttjan ingå vidare talrika diatoméer. Av planktoniska former 

 märkas särskilt Coscinodiscns- och Melosir a-ar 1er. Övriga planktoniska former äro 

 till sin natur mindre resistenta och sökas i allmänhet förgäves i gyttjelagren. Dess- 

 utom förekomma emellertid åtskilliga litorala och sublitorala former, däribland en 

 stor del epifyter, som med värdväxterna drivit ut till havs. Av dylika, från ringare 

 djup häl rörande diatoméer märkas: Navieula- 

 arter, särskilt N. didyma i hela exemplar och 

 fragment, vidare Rhoicosjihenia curvata, Ach- 

 nanthes longipes, Cocconeis scntellnm, Epithemia 

 turgida, Syneåra affinis, Rhabdonema arcuatum, 

 Nitschia-spp. 



Av fytogena bildningar med alloktont 

 ursprung träffas både i Sundet och Östersjön 

 pollenkorn av Pinns silvestris, särskilt i gyttje- 

 bildningslagrets övre del. 



I den marina gyttjan ingå vidare åtskil- 

 liga beståndsdelar av zoogen art. Synnerligen 

 vaidiga äro spongienålar av olika slag, dels 

 hela, dels i fragment (pl. II fig. 6). I södra 

 Östersjön på stort djup utgör Bosmina mari- 

 tima (fig. 17; pl. II fig. 5) ett karakteristiskt 

 inslag i bottengyttjan (»Bosmina-Schla.mm», Ap- 

 stein, 1916). Samma art förekommer även i Öresund, ehuru där mindre talrikt. 

 Även rester av copepoder och högre crustaceer träffas spridda här och där. Vidare 

 finner man allmänt epidermisfragment av musslor, samt skal- och skalrester av 

 samma djur. Dessa skalanhopningar kunna stundom bli så rikliga, att de helt 

 sätta sin prägel på bottnen i fråga (fig. 18). På vissa håll, särskilt i södra delen 

 av det undersökta området, finner man i gyttjan rikliga mängder av tomma ägg- 

 höljen av kitin (jfr Apstein, 1. c). Slutligen förekomma här och var på bottnen 

 benrester av fiskar och andra marina vertebrater. 



Av minerogena beståndsdelar träffas i gyttjan inom det undersökta området 

 allestädes inblandade fina kvartskorn samt pyrit (fig. 17, 19 — 22; pl. II fig. 4 och 6). 



Utom ovannämnda, i huvudsak autoktona element ingå också, särskilt vad 

 Öresund beträffar, rikliga mängder avfallsprodukter av allehanda slag från städer, 

 industrianläggningar etc, Dylika ämnen tillföras naturligtvis bottnen över Ostersjö- 



Fig. 17. 



Bosminn maritima. Skaifragment med py- 

 ritinlagring. Södra Östersjon. 79 ni. djup. 

 (140X1-)' 



■A 



