IV 



Sven Nilsson 



G. von Düben upplyser i sin levnadsteckning över P. F. Wahlberg var det på an- 

 modan av Oskar I som professorerna, astronomen Selander och botanikern Wahl- 

 berg, våren 1846 höllo sina för la haute volée avsedda föreläsningsserier. Idén 

 hade glänsande framgång, åhörarne fyllde salen, De la Croix's salong vid Brunke- 

 bergstorg, till sista plats och tidningarne refererade föredragen utförligt och sym- 

 patiskt. En liten skorrande ton ljuder från Aftonbladet, där en insändare (i nr. 71 

 1846) klagar över de höga biljettpriserna, 10 kr. för båda serierna. Möjligen var 

 W. på grund av sin konservativa verksamhet inom prästeståndet icke persona grata 

 på detta håll; i en redaktionell efterskrift till insändaren framhölls det dock såsom 

 »ett föremål för tillfredsställelse, att den delen af hufvudstadens umgängeskretsar, 

 som anses tongifvande i allt annat, äfven börjat gifva exemplet i detta fall och visa 

 smak föi' mera upphöjda tidsfördrif, hvilket är en ingalunda likgiltig omständighet». 



Framgången manade till efterföljd på den inslagna vägen. Till våren 1847 

 planerades föredrag av dels Atterbom, dels Sv. Loven. Och A. Retzius, S. Nils- 

 sons goda vän, fann det ur olika synpunkter önskligt, att den lundensiska veten- 

 skapens mest lysande namn vid denna tid även skulle vara representerat. Första 

 gången han framkastar tanken är i ett brev av den 12 jan. 1847: »Lovén skall 

 läsa Geologie i La Croix salong i vinter. Skulle vi ej kunna få höra en cours af 

 Dig om våra urinvånare. Atterbom har redan 600 subscribenter till sina föreläsn. 

 à 5 R. B:co hvar person». 



Under den följande våren kom brevväxlingen mellan de båda vännerna att 

 huvudsakligen röra sig om detta ämne. S. Nilssons egna brev finnas tyvärr icke 

 längre i behåll, men i Retzii får man icke endast en klar bild av hur han ener- 

 giskt arbetat för saken, av förhandlingarnas förlopp och planens slutliga mognad, 

 utan de avspegla också på ett så karakteristiskt sätt S. Nilssons lynne och sätt att 

 reagera i frågor som rörde honom som vetenskapsman, att det kan vara lämpligt 

 anföra dem här med uteslutande endast av några få punkter, som beröra icke hit- 

 hörande förhållanden. Retzius skriver: 



[2 februari 1847]. 



Angående de ifrågavarande föreläsningarna, så kunna de för i år ej komma ifråga, 

 men lat oss hålla den saken i beredskap. Tillgangen pa talenter i sådan väg är mer än 

 knapp och jag vet intet ämne mer passande. Hvarför ännu ingenting kan vidgöras är 

 att Atterbom som hitkom veckan efter Jul och har upburit billetafgifter a 5 Rd. B:co p. st. 

 för nära 500 Billetter dag efter dag upskjutit att börja. Vi gä nu med vara billetter 

 sedan 3 veckor pa fickan. Mannen har ej beräknat sina krafter. Han har allt färdigt 

 utom courage och helsa. Han lärer lida af njursten, och ej desstomindre har han varit 

 på Calaser. Vi ga nu och vänta och vänta. I maji reser la haute volée bort, och hofvet 

 lika så. - - På grund af dessa förhållanden äro Lovens föredrag redan för i år contra- 

 manderade. - - Det kommer säl. nu därpå an huru sakerna kunna ordnas för nästa — 

 äfvensom för 1839 [!]. Det synes mig vara af vigt att vi få höra en talent från Lund, 

 så snart vi hört en fr. Upsala. — Du är från förra stället den enda som kan lyckas — 

 inkomsten är ganska god. Lovén har gjort sig stora kostnader, hans ritningar äro redan 

 färdiga 30 a 40 colossala plancher, hvita på svart botten af 3 alnars höjd. När tiden 

 kommer så blir du nog besvärad med en inbjudning så lang tid förut att Du kan arran- 

 gera dig. — Det är af stor vigt för allmänbildningen att dessa föreläsningar vidmagt- 



