Sverige och dess inbyggare före den historiska tiden 



25 



niveau och 7 fot och 7 tum derunder. Således ligger den fordna sötvatteusbasinen, 

 i hvilken kärrväxter och sötvattensinsekter lefde och torfven afsatte sig i sött vatten, 

 och således då var på alla sidor omgifven af land ocli högre än hafvet — den 

 ligger nu till sin största del under hafvets niveau. Än mer: Innanför Järabacken 

 är också på flera ställen torfmossar. Den som ligger innanför Jären midt för det 

 stället, der jag mätte, utgör ett kärr, som står oftast mer eller mindre under vatten. 

 Men torflagren i dessa grafvar ligga med bottnen kring 8 fot under hafsytan. För 

 att om våren utleda vattnet ur mossen, har nian slagit ett par djupa diken genom 

 Järavallen från mossen till stranden; men det händer ej sällan, då hafsvattnet är 

 högt, att hafvet rusar in genom dikena och fyller mossen med hafsvatten, till mer 

 än 2 fots höjd. — Vidare: Utanför denna strand på sjelfva hafsbotten, och 50 à 

 100 alnar från stranden och på 1 alns djup, ligger äfven en torfmosse, hvars lager 

 har kring 6 fots djup. Jag har äfven undersökt detta och funnit deri samma söt- 

 vattensväxter, trä, rötter, löf, m. m. som i lagret under Jären. 



Vidare: gå vi litet längre åt vester, till Skåre Fiskläge, der hafvet är mer 

 tvärdjupt in vid stranden, så se vi i sjelfva strandbrinken under hafsytan ett torf- 

 mosslager framskjuta, bestående af samma söttvattensväxter, trä, grenar, blad m. m. 

 som de förra. 



Vidare: att bevis för södra Skandinaviens småningom skeende nedstigande i 

 jemförelse med hafvets niveau icke blott finnas vid Skånes sydkust åt Östersjön 

 utan äfven vid Sundet, inhemtas af följande: I Hårlemans Dagbok, utgifven i Stock- 

 holm 1751 sid. 125 omtalas, att då Ingenieur-Kaptenerne Strussenpelt och Arbin 

 voro sysselsatta med att i Landskrona uppföra fasta murar och vallar, för att ute- 

 stänga hafvet från de ställen, der nya staden och nya Verken skulle uppföras, och 

 sedan hafsvattnet blifvit uttömdt, funno de »på det från hafvet nu infriade stället till 

 6 qvarters djuplek under fasta leran» som utgjort hafsbottnen, en »sköl» eller flöts 

 d. v. s. ett lager af svart jord (som här kallas matjord) men som tydligt var torf- 

 jord, i hvilken lågo rötter af Ek och tall tillika med hasselnötter samt en stubbe 

 af ek; alla träden voro så veke och löse att de såsom vek ost kunde handteras, 

 dock tydligen igenkändes 33 . 



Hårleman, som var tillgifven den då rådande O a lin ska vattenminsknings- 

 theorien, fruktar, att den genom ifrågavarande submarina torfmosse kunde få en 

 stöt, efter hvilken den ej mer kunde förmå resa sig. Men, som detta är det enda 

 af honom kända fenomen, som kunde ge anledning till tvifvelsmål om vatten- 

 minskningen, så söker han förklara det så godt han kan. Han berättar dock ärligt 

 factum — och nu behöfva vi ingen annan förklaring än den mångfaldiga andra 

 facta lemnat oss, att landets södra del sjunker under det den norra höjer sig. — 

 Men det starkaste bevis för landets sjunkande i denna trakt är dock följande. 



Utanför Falsterbo ligger ett långt och bredt grund, som kallas Falsterboref 

 och sträcker sig 3 / 4 m ^ llt h'å n landet sydvest och sydost från Falsterbo och är 

 ungefär 1 /i mil bredt. Det är deladt i 2:ne grund, af hvilka det ena i S.W. det 

 andra i S.O. med ett djup emellan sig. — På den östliga delen och långt ute 



