Sverige och dess inbyggare före den historiska tiden 



39 



loger antages, att de block, som ligga strödda öfver nordkusten af Germanien, här- 

 leda sig från Skandinaviens berg; men han kunde ej förklara, genom hvilka medel 

 de blifvit transporterade. Dock tillägger han följande märkliga ord: Östersjön, 

 denna breda och djupa dal, som skiljer de Skandinaviska blocken i Norra Tyskland 

 från deras stamland, är för dem en svårighet af samma slag, som Aardalen är för 

 Alpblocken på Jura. När man har funnit den orsak, som öfver denna dal trans- 

 porterat blocken från Alperna till Jura (hvilka slällen nemligen ligga öfver 20 mil 

 skilda) skall man kunna använda den för att förklara transporten af klippstyckena 

 från Skandinavien till Pomern o. s. v. oaktadt den dal, Östersjön bildar. Det dröjde 

 ej längre än till följande året 1829, då Professor Vknetz visade, att nämde Alp- 

 block voro genom glacierer transporterade öfver Aardalen till Jura. Han kunde till 

 och med bestämma, från hvilken af Alperna nästan hvarje block kommit och hvil- 

 ken väg de tagit på Glacier-ryggen ; ty glaeiererna hade på hela sin väg lemnat 

 tydliga spår efter sig. — Vidare: jag har förut nämt, att då jag 1816 första gången 

 besökte Professor Esmark i Christiania, sade han mig, att han träffat spår af Gla- 

 cierer i Norrige på många stallen, der numera inga glacierer finnas. Sedermera 

 har han i sina Bemerkninger till jordens geologiske Historie, af livad år vet jag 

 icke, införd i öfversättning 1827 i Edinburgh Neiv philosophical Journal, yttrat, att 

 större delen af Norrige varit under en tid betäckt med is, och att de granitblock, 



som finnas i sä stor mängd i det landet, blifvit förda af glacierer. Oaktadt 



allt detta kan jag dock icke med Agassiz antaga, att hela Europa på en gång varit 

 betäckt af glacierer, och jag skall snart framlägga skälet för min åsigt. 



Sedan vi kommit till fullkomlig visshet, att Skandinaviska block ligga kring- 

 strödda öfver en stor del länder utom Skandinavien — detta hafva redan Haushan, 

 Brongniart, Hisinger m. fl. ådagalagt; så torde det ej vara ur vägen att efterse, 

 huru långt dessa Skandinaviska block blifvit kringströdda. De hafva, likasom 

 glaeiererna och glacierströmmarna, spridt sig i en radierande rigtning från Skandi- 

 naviska fjällryggen och öfriga höglandet. Så finnas dessa Skandinaviska block 

 strödda i nordost ända bort till trakterna af Hvita hafvet, i öster öfver Finland, 

 vid Petersburg och Neva, i sydost öfver alla släta och sandiga trakter, som utgöra 

 södra Östersjödalsidan : en del af Polen, Preussen; i söder och sydvest till Pomern, 

 Seland, Holstein, Mecklenburg m. fl. — Det är väl temligeu klart, att der gränsen 

 är för blocken, är gränsen för den härjning, som öfvergått landet 53 . Utanför denna 

 gräns, dit härjningen ej sträckt sig, var således norra Germanien betäckt med sin 

 vanliga vegetation, sina skogar och sina djur. Hvad Skandinavien sjelf beträffar, 

 så är det temligeu påtagligt, hvilket jag äfven förut yttrat, att under glaciersperio- 

 dens aftagande och ända till efter dess slut, egde en motsatt rörelse, mot den när- 

 varande, härstädes rum d. v. s. norra Skandinavien låg sänkt, södra var höjdt, och 

 det södra var då landfast med Danmark och Preussen 5i . Nu varande Bornholm 

 hörde till samma land. Men att sluta från flera fenomener, som sedan skola an- 

 föras, utgjorde då mellersta Skåne den norra stranden af Germaniens stora kon- 

 tinent. Vi få tills vidare antaga detta. Allt land norr om detta låg dä, nemligen 



