Sverige och dess inbyggare före den historiska tiden 



47 



Således: Menniskan följde efter djuren hit för att jaga. Vi skola således först 

 ådagalägga, hvilka djur hon jagade, och hvilka jagtvapen hon begagnade. 



l:mo Jaga. 1) Uren, en vild oxart af ofantliga dimensioner. Ännu på Caesars 

 tid fans han i Hercyniska skogen i Germanien, och Gesar, som dock ej sjelf sett 

 honom, tillägger honom en storlek föga mindre än Elefantens. 



Kroppslängden från nosen till svanskotan 11 — 12 fo 



höjden 6 — 7 fot 



Således vida längre än Eigen, som nu är det största lefvande landtdjur i 

 Europa och som är 7 — 8 fot långt och 6 fot högt. Att de första vilda inbyggarne 

 jagade detta kolossala djur, derpå kan jag lemna ett det mest öfvertygande bevis. 

 På Zool. Mus. i Lund finnes ett skelett af denna djurart, som blifvit under mina 

 ögon upptaget ur en torfmosse vid Onnarp, 2 mil frän Ystad på kring 10 fots djup. 

 Sår efter ett pilskott eller troligen kastspjut — pilens form — skarphet &c, sättet 

 att kasta den. Jemför Grönl[ändarne]. Djuret hade dock lefvat längre tid derefter. 



2) Att vilden äfven jagat Bisonten — ■ en vild oxart, som ännu finnes i 

 Lithauen i halfvildt skick, och i fullkomligt vildt skick på Kaukasus och i andra 

 trakter af Asien. Ett helt skelet deraf står på Museum i Lund ditkommet under 

 Prof. Retzii tid och uppgräfdt ur en torfmosse vid Bjersjöholm. 



3) Vildrenen: Stora horn och ben af denna djurart finnas i Skånes torfmossar. 

 Jag har redan nämnt, att detta djur fans i Germanien ännu pâ Césars tid. En 

 benkota af detta diur, som tydligt varit gnagad med tänder, har jag tagit jemte 

 stenpilar med mera i en sådan stenstuga, som tillhört de vildar, om hvilka här är 

 fråga. — Dessutom finnas pilar af vildrenshorn, på sidorna försedda med flint- 

 skärfvor. 



4) Vildsvinet fans och jagades. Betar af Vildsvin äro funna i en stengraf, 

 som för många år sedan öppnades vid Qvistofta i Skåne och är beskrifven i tid- 

 skriften Iduna. 



5) En Elghornsspets, begagnad som lansspets. Härom sedermera. 



6) Ett stycke af ett Hjorthorn som varit hammare (ritas). Ett annat som varit 

 harpun (ritas). 



Man kan ej tvina på att alla dessa djur, af h vilkas ben eller horn vi klarna 

 befinnas ha begagnat sig till verktyg eller jagtvapen, också utgjort föremål för deras 

 jagt — och att de nyttjat köttet till spis. Hvad nu deras Jagtvapen beträffar, sä 

 ha vi redan sett, hurdana kastvapen de begagnat mot större djur; de ha äfven 

 nyttjat pilen och bågen, och af pilar ha de haft många slags; aflånga, S-kantiga 

 (bajonetlika), laneettlika, hjertformiga. Om de nyttjat Lasso, känner man icke med 

 full säkerhet, men sannolikt synes det. 



Till biträde vid jagten ha de haft hunden — hvars skelett stundom ligger i 

 deras grifter tillsammans med deras egna ben. Vi skola finna mindre underligt, 

 att hunden så högt värderats, att han kommit i sin husbondes egen grafkammare, 

 om vi besinna, af hvilken oändligt stor vigt han var och ännu är för menniskan 



