86 



Sven Nilsson 



41. Nyare tiders forskningar ha till fullo ådagalagt, att stenkolsflötserna i Skåne 

 avlagrats helt autoktont, d. v. s. närmast som en torvmosse. På detta ställe — för dessa 

 Iran äldre jordperioder härrörande kolbildningar - - uttalar sig emellertid Nilsson ännu 

 bestämdare och tydligare än ovan (sid. 26 — 27, se not 35) om det inflytande på och den 

 andel i torvmossarnes bildning, som han tillskriver det rinnande vattnet, floderna, K. A. G. 



42. De kursiverade orden inom klommer (på två ställen) stå i manuskriptet som 

 marginal rubriker. 



43. Diagrammet är tecknat på en inklistrad lapp: därå finnes en anteckning av 

 följande lydelse: "1) stenkolslager — bottenlera — träd - - ormbunkar — vattenväxter 

 — vatteninsekt - - fiskar ■- krokodil -- 2) Hör: på en höjd: Cycadéer — hafssnäckor ?" 



A ven den i inledningen nämnda P. M. (Oxfordföreläsningen) har samma diagram, 

 dock med ett par anmärkningsvärda avvikelser i detaljer. Vid höjningen för Röstånga 

 (under jura) star "ford. 6—700 f. nu 350 f." och under Diluvial står: "Diluv; Manroth. 

 Postpliocen". 



På en lös lapp finnes ännu ett, än mera summariskt diagram över ifrågavarande 

 nivåförändringar. 



44 I detta diagram åskådliggör Nilsson och i texten omtalar han de under de olika 

 geologiska perioderna avlagrade bildningarne och jämför dem med avseende på deras läge 

 i förhållande till den nuvarande havsytan. För en jämförelse, som verkligen ger ett 

 resultat med avseende på de rörelser, som jordskorpan här undergått, fordras emellertid 

 helt andra data, och icke ens nu finnas fullständiga premisser för någorlunda exakta 

 beräkningar därav. K. A. G. 



45- Här kan man genom NILSSONS framställning läsa en bestämd uppfattning av 

 såväl den transgression, som i Skåne inbröt under den sista epoken av kritperioden, 

 sen on, som av den betydelse, de terrigena beståndsdelarne ha för utbildningen av kritans 

 bergarter i de olika delarne av Skåne. K. A. G. 



46. Efter "Denna ligger" struket : dels i trakten af Ifö vid Beckaskog och langt 

 in i landet till Balsberg och Ignaberga. 



47- Den bärnsten, som funnits vid Skanör, likaväl som på andra ställen i Skåne, 

 förekommer icke på primärt lagerställe, utan har under kvartärperioden förts till sina 

 nuvarande fyndorter, för olika ställen möjligen pä olika vägar och under olika epoker 

 av kvartärperioden. K A. G. 



48- De tertiära block, innehallande marina mollusker i mängd, som finnas på många 

 ställen inom den syd- och västskanska slätten, torde frän någon klyftort på den nuvarande 

 Östersjöns botten, troligen strax utanför Ystad, av den yngre baltiska isströmmen blivit 

 förda till deras nuvarande fyndorter. K. A. G. 



49- Denna skildring av landets utseende efter isens nedsmältning torde allt fort- 

 farande På anses vara riktig. II. W. 



50 "S:t Hans Hangen" ändrat från "om jag ej missminner mig Söndagsbjerget". 



51. Se not 23. Nu anföras Lovens iakttagelser (i Öfvers. af Vet. Ak. Förh. 

 1846), att de högst belägna skalgrusbankarne ha den nordligaste faunan. K. A. G. 



52. Se sid. "20. Denna landrygg ligger ovan den senglaciala marina gränsen. 

 K. A. G. 



53- Redan i första föreläsningen, sid. 8 — 11, behandlar NlLSSON glaciärerna och 

 nedisningen. Här uppehåller han sig dock mest vid dalglaciärerna och Agassiz' fram- 

 ställning av glaciärernas tidigare större utbredning i bergstrakterna. Härvid citerar han 

 även de Saussure, de Lux, Venetz, Charpentier och Desor. 



I sin tredje föreläsning behandlar han, sid. 37 — 40, nordens kvartära nedisning 

 och den dåtida utbredningen av glaciärerna (sid. 39, "Det är väl temligen klart, att der 

 gränsen är för blocken, der är gränsen för den härjning, som öfvergått landet") samt 

 framhåller tydligt och klart den forna nedisningen som orsaken till uppkomsten av våra 

 lösa jordlager. Samma år uttalar han sig härom på samma sätt, ehuru mera kortfattat, 

 i inledningen till andra upplagan av Faunan, sid. XIII — XV. 



Sidan 38 av föreläsningarne berör han Sefströms förklaring av de erratiska blocken, 

 räfflorna på berghällarne m. m., såsom bildade av en stor "rullstensflod eller petri- 



