42 



В. Ламанскій. 



в'ь которыхъ паходимъ первыя описанія происходяіцихъ изъ нихъ окамееѣлостей, а 

 также работами Пандера и Пфейфера '), Озерскаго ") и Соколова ^). Сюда же 

 можно отнести работу Куторги о силурійскихъ и девонскихъ отложеиіяхъ окрестно- 

 стей Гатчины Результатами большинства этихъ работъ могъ уже воспользоваться Мур- 

 чисонъ. 



Классическое двухтомное произведете послѣдняго, написанное имъ совмѣстно съ 

 Бернейлемъ и гр. Кензерлингомъ, составляетъ эпоху въ исторіп изученія нашихъ 

 силурійскихъ отложеній ^), такъ какъ въ немъ впервые разбирается составъ всей нашей 

 силурійской системы и дается описаніе напболѣе типическихъ окамепѣлостей изъ всѣхъ 

 отдѣловъ системы. Известняковая толща подраздѣляется Мурчисономъ на 4 группы: 



1. Ріеіа ог іЬіп Ьесісіесі ог(;1іосега1і1;е Итезіоне. Для верхней его части Мурчи- 

 сонъ считаетъ характервымъ иахожденіе Ес1тго8})1шегие8 аигапііит. 



2. Репіатегиз Іітезіопе — соотвѣтствующій горлерлейскому и уольгопскому извест- 

 пякамъ Англіи. 



3. Ытезіопе согаіз. 



4. Саісагеоив йа§8. Послѣднія два нодраздѣленія соотвѣтствуютъ венлокскимъ и 

 лудловскимъ слоямъ. 



Изъ слѣдующихъ по времени изслѣдованій, имѣвшихъ значеніе для выясненія со- 

 става нашей силурійской системы, можно отйѣтить наблюденія, связанный съ вопро- 

 сомъ о нахожденіи въ сѣверной Эстляндіи горючаго (кукерскаго) сланца (начало 

 40-хъ годовъ), а также поиски серебро-свинцовыхъ рудъ въ сѣв. Лифляндіи около 

 Оберпалена (50-ые года) ^). Наконецъ къ этому же времени относится появленіе ра- 

 ботъ проф. А. Гюка и д-ра Ратлефа разъясняющихъ орографію Эстляндіи въ 

 связи съ ея тектоникой. Изученіе системы съ палеонтологической стороны шло также 

 впередъ, особенно благодаря трудамъ Эйхвальда, который частью на основаніи лич- 

 ныхъ наблюдевій, частью же на основаніи доставляемаго ему палеонтологическаго ма- 



Пфейферь II Пандеръ. Геогиостііческое опіісавіе (|юрмаціГі, запіімающііхъ ОстзеПскія и погра- 

 ничвыя съ НИМИ губерніи. Г. Ж. 1843, III. 



-) А. Озерскій. Геогностііческій очеркь сѣв. аап. Эстляндіи. Г. Ж. 1844, II, стр. 157 — 208 и 

 285—338. Также по-нѣлсцки А. Озегзку. (тео§по8І;І8с1іег ІІтгізз сіез К\Ѵ. ЕЬяЙапйз. Ѵеіѣ. (1. К. Міп. 

 вез. 1844. 



Соколовъ. Геогностическая поѣздка по остзеГіскпмъ губерніямъ. Г. Ж. 1844. 

 Киіогда. ПеЬег йаз зііигізсііе ипсі йеѵопізсііе ЗсЫсЬіепзузІет ѵоп баізсіііиа. Ѵегіі. й. К. Мін. 

 «ез. Іа1іг§. 1845—46. 



МигсЬізоп, Ѵегпеиіі шкі КвузегИп^. Тііе ёеоіо^у оі Киззіа іп Еигора апсі іііс Пгаі Моип- 

 Іаіпз. Ьопсіоп 1846. 6ёо1о§іе йе Іа Еиззіе сГЕигоре. Ѵоі. II. Раіёопіоіодіе. Рагів. 1845. 



О нихъ см. Е. ВиЬзе и. А. ВисЫюИ:?. ІТеЬегзісІіиІег паиігЫзіогізсІіеп ЫиегаШг ѵоп Ьіѵ-, Киг- 

 ипсі ЕЬзіІапсІ. КоггезропДепгЫаи (іез НаШгіогзсІіепсіеп Ѵегеіпз ги Кі§а. ^а111■ё. VII, 1853 — 4. Сгеоёіюзіе 

 ипй Раіаеопіоіоёіе, 8. 84—89. 



') Ргоі^. А. Ниеск. ЬапсІтеігіЬзсЬаШісЬе ѴегЬаІіпіззе ЕЬзі-, Ілѵ- ипсі Кигіаікіз Ьеіргііт 1845. 



Т)г. КаіЪІеі. 8кІ22е йег ого^гарЬізсЬеп ипсі 1іус1го§'гаізЬІ8сЬеп Ѵегііаипіззе Еіѵ-, ЕЬзі- шісі Киг- 

 Іапйз. Кеѵаі 1852. 



