14 



L. Smith 



rats och titrerats enligt Mohr. För kol och väte kommo kända metoder till an- 

 vändning. 



Vattnet befriades från kolsyra genom kokniug i en Jenakolf och fick svalna i 

 kolsyrefri luft. Det erhållna vattnet var praktiskt taget kolsyrefritt. Lösningarna 

 af kali och natron bereddes af amalgam och fråu kolsyra och ammoniak fritt vatten. 

 Alla mätkolfvar, pipetter, byretter, pyknometrar etc. voro utvägda. Reaktionskärlen 

 (af Jenaglas) behandlades före hvarje användning med vattenånga och utblåstes 

 efter torkning med kolsyrefri luft. 



I tabellerna betyda: 



a 1 klorhydrinens begynnelsekonc. i Mol/Liter. 



b 1 basens » i gr. ekv/Liter. 



x normalitet af bildad klorid (resp. glycidens molaritet). 



t 2 tiden i minuter. 



T temperaturen (Där ej annat anmärkes — 25°,o). 

 V Lösningens totalvolym. 



[Na - ], [ba - ] o. s. v. koncentrationerna af resp. metalljoner i ekviv. /Liter. 



C är, om ej annat angifves, den bimol. hastighetskoefficienten enligt formeln: 



/ a(a — x) 



1 _ nlb — x) 

 In 



t(a — b) b(a 



1 Det kan förtjäna att påpekas, att de här använda koncentrationerna i allm. ej gått öfver 

 moiariteten 0,035. 



2 Försök ha ej utförts på kortare tid än en minut. Att Evans på så korta tider som t= '/i 

 kunnat få vackra resultat, får väl mera betraktas som en lycklig tillfällighet. 



